Справа № 755/3506/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 40001299 від 20 лютого 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевська Луганської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Алчевського міського суду Луганської області від 05.12.2013 року за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років розбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

19.02.2020 року приблизно о 16 годині ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 32, де на зупинці громадського транспорту «Школа 209» побачив раніше невідомого йому малолітнього ОСОБА_6 , який стояв на вказаній зупинці, очікуючи на маршрутне таксі.

Так, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та попросив в останнього грошові кошти в сумі 10 грн. В той час, як ОСОБА_6 намагався дістати з кишені дрібні гроші, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, тому ОСОБА_3 з метою залякування малолітнього та заволодіння його майном, висловив до ОСОБА_6 погрозу застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме фізичної розправи, наказав дістати всі наявні кошти з кишень, що останній під тиском і зробив.

Таким чином, подолавши волю до опору ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, умисно, відкрито шляхом ривка з руки, повторно викрав чуже майно, а саме грошові кошти в сумі 300 грн.

Після чого, ОСОБА_3 з вказаними грошима покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 300 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 19.02.2020 року приблизно о 16 годині він перебував за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 32, де на зупинці громадського транспорту «Школа 209» побачив раніше невідомого йому малолітнього ОСОБА_6 , який стояв на вказаній зупинці очікуючи на маршрутне таксі. Потім він ( ОСОБА_3 ) підійшов до потерпілого та, погрожуючи йому застосуванням насильства, змусив відати кошти, які були у ОСОБА_6 в гаманці, після чого він ( ОСОБА_3 ) з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадені гроші витратив.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітнього.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_3 положень ст. 69, 75 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки його виправлення, на думку суду неможливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 25.02.2020 року.

Речові докази у справі, а саме: DVD-диск із збереженим відеозаписом з камери системи відеоспостереження «Безпечне місто», розміщеної біля зупинки громадського транспорту «Школа 209» по вул. Березняківська, 32 в м. Києві, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: