Провадження № 1-кп/752/307/20
УХВАЛА

20 лютого 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

в ході проведення у відкритому судовому засіданні в м. Києві, судового розгляду об`єднаних кримінальних проваджень № 0007409 та № 0008739, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з освітою середньою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 263; ч.1 ст. 121 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду об`єднаного кримінального провадження, згідно вимог ст. 331 КПК України, на розгляд учасників поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з закінченням раніше продовженого двомісячного строку, оскільки судове провадження не завершено і є об`єктивні підстави вважати, що не буде завершене до його спливу.

Прокурор, в черговий раз клопотав про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою, враховуючи існування ризиків того, що обвинувачений, який раніше судимий, може переховуватися від суду, вчинити інші злочини, чинити вплив на потерпілого.

Захисник ОСОБА_6 відмітила, що її підзахисний немає наміру переховуватися. У нього хвора жінка, яка потребує термінового лікування, а діти відповідно догляду, двоє неповнолітніх дітей. Просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або за місцем проживання дружина, чи місцем реєстрації де проживає його мама. Дружина обвинуваченого, по мірі можливості, уже перерахувала на адресу потерпілого певні кошти.

Обвинувачений підтримав адвоката, та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, гарантує явку до суду та належну поведінку.

Потерпілий ОСОБА_8 , підтримав захисника, клопотав про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт. Відмітив, що у обвинуваченого двоє дітей, його дружина відмічає що хворіє, а тому є підстави відпустити його додому, до рішення суду.

Вислухавши сторони та потерпілого, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для подальшого продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , та йому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт. Приймаючи зазначене рішення, суд враховує та бере до уваги наступні обставини.
Вирішуючи дане питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинувачених, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.
Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом.
Так, ст.ст.177, 178, 184, 194, 199 КПК України, чітко визначено мету та підстави застосування запобіжного заходу, обставини що враховуються при його обранні та продовженні, вимоги до клопотання про продовження запобіжного заходу, обов`язки прокурора щодо доведення певних обставин, які би давали суду підстави для продовження існуючого запобіжного заходу.
В загальному, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.
В той же час, в обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого, прокурор в своєму клопотанні, яке є аналогічним за змістом попередньому, лише спромігся в черговий раз відмітити, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений, який вчинив тяжкий злочин, та йому, в разі доведеності вини, загрожує тяжке покарання, може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, який проживає неподалік. Однак, прокурором взагалі не викладено обставини та не надано в розпорядження суду доказів, тобто по суті не доведено того, що на даний час раніше заявлені ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу та продовження тримання під вартою, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання під вартою.
Як встановлено, обвинувачений на протязі 6 місяців перебуває під вартою, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, дружина має ряд захворювань, що підтверджено довідкою наданою стороною захисту, потерпілому переведено певні кошти в рахунок відшкодування шкоди.
Враховуючи зазначені обставини та особу обвинуваченого, допитавши в ході судового розгляду частину свідків події та потерпілого, щодо обставин нанесення йому тілесних ушкоджень, а також враховуючи, що прокурором не було надано доказів продовження існування в тому ж об`ємі раніше заявлених ризиків, а також доказів, які би доводили та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зокрема домашнього арешту, беручи до уваги позицію потерпілого, який клопоче про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, підсумовуючи, суд прийшов до висновку, про необхідне змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з негайним звільненням його з-під варти, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання та покласти ряд обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 КПК України.
Вказаний запобіжний захід, на думку суду, є достатнім для запобігання наведеним прокурором ризиків, а також для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та розумних строків розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 194, 202, 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Змінити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.1 ст. 263; ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою : АДРЕСА_1 , - цілодобово.

Обвинуваченого негайно доставити до місця проживання і звільнити з- під варти.
Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та, на підставі ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
повідомляти суд про зміну місця проживання;
не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту де він проживає;
здати на зберігання прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення, пов`язані із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для негайної постановки його на облік, застосування електронного засобу контролю та інформування з цього приводу суд.
Визначити дію ухвали щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обов`язків на строк до 18.04.2020 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1