Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 533/973/19
Провадження № 1-кп/542/63/20
В И Р О К
іменем України
14 січня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000233 від 04.08.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26.05.2003 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст. 15, ч. 2 ст. 186, 69 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; звільнився 08.11.2005 року;
- 08.08.2019 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
-05.11.2019 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

03.08.2019 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власниці та інших осіб, шляхом відчинення пластикового вікна проник у середину житлового будинку, звідки таємно викрав: телефон марки IPHONE 5S, ІМЕІ: НОМЕР_1 , білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 2408 від 13.08.2019 року становить 2325 гривень.
З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 03.08.2019 року близько 23 години 10 хвилин ОСОБА_4 , перебував у будинку ОСОБА_5 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Там, у ході раптового виниклого злочинного умислу на таємне викрадення чужих документів, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власниці та інших осіб, знаходячись у кімнаті житлового будинку ОСОБА_4 , відчинив дверцята шафи з якої таємно викрав:

-паспорт громадянки України НОМЕР_2 виданий Кременчуцьким PC УДМС України в Полтавській області від 27.02.2013 року на ім`я ОСОБА_5 ,

-паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий 5326, від 25.06.2019 року на ім`я ОСОБА_6 , а також інші важливі особисті документи:

-довідку про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_5 ,

-картка платника податків № НОМЕР_4 від 18.08.2003 року на ім`я ОСОБА_5 ,

-посвідчення водія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 .

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України визнав повністю та суду показав, що він в серпні 2019 року в нічний час прийшов до господарства за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою вони не мешкають разом більше двох років, в с.Оленівка Козельщинського району Полтавської області, де, відчинивши пластикове вікно, проник до будинку, звідки викрав телефон марки телефон марки IPHONE 5S, а також документи на ім`я ОСОБА_5 , а саме: її паспорт, закордонний паспорт, картку платника податків, довідку про реєстрацію; посвідчення водія.
В скоєному розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. При призначенні покарання покладалась на розсуд суду (а.с.34).
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:
-за епізодом викрадення мобільного телефону за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло;
-за епізодом заволодіння паспортом та іншими документами на ім`я ОСОБА_5 за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений скоїв злочини, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до злочинів:
- ч.3 ст.185 КК України - тяжкий злочин;
- ч.3 ст.357 КК України - невеликої тяжкості.
Обвинувачений раніше судимий, не працює, розлучений, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває.
Відповідно до досудової доповіді органу пробації (а.с.47-51), орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. При цьому ризик небезпеки для суспільства та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінений як високий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України та у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.357 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 засуджено вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.11.2019 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців (а.с.78-79). Новий злочин обвинувачений вчинив 03.08.2019 року, тобто до ухвалення попереднього вироку, через що має бути застосоване положення ст. 70 ч.4 КК України та остаточне ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим.
При цьому суд враховує правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 року у справі №199/1496/17, провадження №51-2631кмо19, відповідно до якого кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також те, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, викрадене повернути потерпілій, наявність пом`якшуючої обставини, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 150 грн. згідно відповідних довідок експертних установ.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.11.2019 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн.
Речові докази по справі:
- посвідчення водія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , яке передано на зберігання власниці ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 ;
- паспорт громадянки України НОМЕР_2 виданий Кременчуцьким PC УДМС України в Полтавській області від 27.02.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий 5326, від 25.06.2019 року на ім`я ОСОБА_6 , довідка про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_5 , картка платника податків № НОМЕР_4 від 18.08.2003 року на ім`я ОСОБА_5 , які передано на зберігання власниці ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки IPHONE 5S, ІМЕІ: НОМЕР_1 , білого кольору, який переданий на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області повернуту власнику ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1