Справа № 709/2061/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000376, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2019 року, та кримінальне провадження №0000462, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

18 листопада 2019 року, які об`єднані в одне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Черкаси Черкаської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, інвалідом будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня не являється, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює доглядачем худоби у фізичної особи, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимий:

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси вуд 21 травня 2010 року за ч.1 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців;
- вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 вересня 2010 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, па підставі ст. 71 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання 1 рік позбавлення волі і остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
- вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 березня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки;
- вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 28 липня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі і остаточно визначено до відбуття покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання у зв`язку із застосуванням ЗУ «Про амністію у 2016 році» на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду від 02.11.2017 року, згідно ст.89 КК України судимості не погашені,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, в супереч пункту 1 додатку №1, пункту а) додатку №2 до Постанови Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», пункту 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та глави 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, в серпні 2019 року, перебуваючи в с. Лящівка, Чорнобаївського району, Черкаської області, на місцевому пляжі, шляхом знахідки, придбав, без передбаченого законом дозволу 10 предметів, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 1/1330 від 05.11.2019 року являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 5,6 мм. спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання промислового виробництва фірми «Federal» США, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, переніс до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу, в приміщенні будинку до їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 08 жовтня 2019 року.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , 20 вересня 2019 року близько 02 год. 00 хв., знаходячись в АДРЕСА_2 , зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно, таємно, протиправно, повторно, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, демонтував із правої задньої частини автомобіля марки ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , одне автомобільне колесо, що складається із металевого диску 13" та гумової покришки (пневматичної шини) марки «Rosava Capitan» 175/70 R13, ринкова вартість якого, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 8/705 від 31 жовтня 2019 року становить 434 грн. 17 коп., після чого з місця вчинення злочину разом із викраденим автомобільним колесом зник, завдавши ОСОБА_6 матеріальних збитків на вище згадану суму.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальних актах, пояснив, що дійсно в серпні 2019 року він з товаришем купався на пляжі в Лящівці та знайшов патрони, які були замотані у згорток. Він їх узяв та приніс до ОСОБА_7 до дому.

У вересні 2019 року вони з ОСОБА_7 їхали на автомобілі в с.Веселий Хутір, у них зламалося колесо і вони зупинилися. Біля якогось будинку він побачив на подвір`ї автомобіль та вирішив викрасти колесо. Він взяв з машини домкрат та ключ, відчинив ворота та зняв колесо. Після цього вони поїхали в с.Лукашівка, але по дорозі у них поламалося й інше колесо та вони зупинилися. Потім до них приїхав потерпілий, а згодом і працівники поліції. Попросив вибачення у потерпілого та просив суд суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила врахувати пом`якшуючі обставини, молодий вік обвинуваченого, наявність у нього роботи, постійного місця проживання, а тому призначити йому покарання з іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 20 вересня 2019 року він прокинувся близько 08-00 год., коли він вийшов на подвір`я, то побачив, що на його автомобілі відсутнє колесо. Місцеві мешканці йому сказали, що бачили, якийсь автомобіль, який поїхав в сторону с.Лукашівка. Він з дружиною сіли на велосипеди та поїхали. По дорозі в с.Лукашівка на полі вони побачили автомобіль, під`їхавши туди він впізнав своє колесо та викликав працівників поліції. Претензій до обвинуваченого не має просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинах за обставин, викладених в обвинувальних актах, беручи до уваги, що прокурор, потерпілий та захисник також не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинах за обставин, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю. За вчинені злочини обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з п.п.1 і 2 ч.1 ст.66 КК України, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з ст. 67 КК України судом визнано рецидив злочинів.

На виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а тому виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе, але може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інспекторського нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, влаштувався на роботу, враховуючи думку потерпілого щодо міри покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєних злочинів, наявність обтяжуючої обставини, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 скоїв декілька злочинів, а тому остаточне покарання має бути призначено за сукупністю злочинів, в порядку ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому суд вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, оскільки останній не несе великої суспільної небезпеки, а тому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів у розмірі 1884,12 гривень.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- автомобільний ключ, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Чорнобаївського ВП - повернути власнику;

- автомобільне колесо в зборі, що повернуто потерпілому ОСОБА_6 , - повернути власнику;

- п`ять гільз та п`ять патронів калібру 5,6 мм., що передані на зберігання начальнику УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1884,12 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та його захиснику, прокурору та надіслати потерпілому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1