Справа № 303/632/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/135/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2020 року клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково й застосовано щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, із вищою освітою, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати вказане житло з 20-ої години до 07-ої години наступного дня.

Строк дії даної ухвали встановлено до 12 квітня 2020 року включно.

На підозрюваного ОСОБА_5 в період домашнього арешту покладено такі обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; - не відлучатися із міста Мукачево без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З матеріалів клопотання убачається, що 12 лютого 2020 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, у невстановлений досудовим слідством день та час ОСОБА_5 придбав 52 патрони, які згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 1/61 від 08.02.2020, є бойовими проміжними патронами центрального бою, калібру 7,62?39 мм, із звичайною кулею (57-Н-231) та 20 патронів, які згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 1/61 від 08.02.2020, є бойовими проміжними патронами центрального бою, калібру 7,62?39 мм, із трасуючою кулею Т-45 ( НОМЕР_1 ), які зберігав за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 . В подальшому, в ході проведення огляду працівниками Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області спільно з працівниками УКР ГУНП в Закарпатській області за його місцем проживання, вказані боєприпаси були вилучені.Стверджує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Посилається на те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з цим, слідчим, прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику, зазначеному в клопотанні. Тому слідчий суддя прийшов до висновку, що згідно вимог ч. 4 ст.194 КПК України, відносно ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж зазначений у клопотанні, - у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю з 20-ої години до 07-ої години наступного дня, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені абзацом 1 та пунктами 2, 3, 8 частини 5 статті 194 КПК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі в описовій частині міститься виклад обставин (які судом не досліджувались, не встановлювались), що наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу в його обґрунтування ризики не підтверджені, і не міститься жодних висновків слідчого судді в обґрунтування прийнятого рішення. Стверджує, що даний запобіжний захід позбавляє підзахисного можливості допомагати жінці по догляду за дітьми. Просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Матеріали судового провадження розглядаються за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; що від учасників судового розгляду не поступало заяв про відкладення його розгляду на інший термін, що прокурор просив розглянути судове провадження за його відсутності і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_5 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази (документи) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, на підставі яких 08.02.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, копія якого цього ж дня йому вручена. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що наведені в клопотанні слідчого дані про наявність ризиків, зокрема, про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню.

Тому доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_6 , у цій частині відхиляються.

Колегія суддів також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого злочину : відповідно до ст. 12 КК України передбачений ч. 1 ст. 263 КК України злочин є тяжким, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Крім того, колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаному вище ризику.

При цьому зі змісту ухвали вбачається, що в обґрунтування висновку про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, слідчий суддя в ухвалі послався не лише на характер вчиненого злочину та тяжкість діяння у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , а і на дані про особу підозрюваного раніше не судимий, не притягувався як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, є учасником антитерористичної операції на сході України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом, а також його захворювання, сприяє органу досудового розслідування у встановленні об`єктивної істини в справі, у тому числі, даючи показання, зміст яких свідчить про повне визнання ним вини та каяття.

З урахуванням наведеного, вище підтвердженими визнаються і доводи сторони захисту про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт у певний час доби, буде недостатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у певний час доби без застосування електронних засобів контролю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, у тому числі запобіганню встановленим і наведеним вище ризикам.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_8 про те, що в оскаржуваній ухвалі в описовій частині міститься виклад обставин (які судом не досліджувались, не встановлювались), колегія суддів зазначає, що у клопотанні слідчого викладені фактичні обставини діяння, яке мало місце з посиланням на докази у підтвердження фактичних обставин, за яких таке скоєно, що відповідно до журналу судового засідання слідчим суддею оголошувалось клопотання. Під час розгляду клопотання стороною захисту не ставилось питання про витребування від слідчого тих чи інших доказів у підтвердження викладених у клопотанні фактичних обставин скоєного діяння.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати вказане житло з 20-ої години до 07-ої години наступного дня, надає підозрюваному можливість допомагати жінці по догляду за дітьми, у тому числі, за їх місцем проживання.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує і те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлений на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до положень ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :