Справа № 743/757/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/499/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

На вищевказану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році». Вказує, що він засуджений за злочин середньої тяжкості, вину у скоєному визнав повністю, відбув половину строку покарання.

Як встановив доведеним суд 1 інстанції, вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2017 року, який набрав законної сили 09 січня 2018 року, ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі, з одночасним обранням останньому запобіжного заходу у виді тримання під варту. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 було затримано 20 жовтня 2017 року. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2018 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2017 року, строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2017 року по 09 січня 2018 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали особової справи і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 1-5 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, наведено перелік осіб, які підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Місцевим судом вірно встановлено, що ОСОБА_6 не підлягає звільненню на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він не відноситься до передбачених в ній категорій громадян. При цьому, п. "є" вказаної статті передбачає, що піддягають звільненню особи, за певних умов, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей. В даному випадку, ОСОБА_6 не надав доказів того, що його матір досягла 70-річного віку, визнана інвалідом першої групи, не має інших працездатних дітей.

Крім того, ст.ст. 3, 4 вказаного Закону передбачено, що підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі:

- особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для житія і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання;

- особи, зазначені у ст. 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

В даному випадку, Закон набрав чинності 07 вересня 2017 року, а ОСОБА_6 на день набрання Законом чинності не відбував покарання, він був засуджений 20 жовтня 2017 року і вирок набрав законної сили 09 січня 2018 р., отже він не підлягає звільненню па підставі ст.ст. 3. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи вищевикладене, порушень закону які давали б підстави для зміни чи скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 07 вересня 2017 року,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4