18.03.2020
Справа № 642/3097/17
Провадження № 1-кс/642/510/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого та заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2020 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 21.01.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003617.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 зазначив, що слідчим Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003617, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2016, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

20.01.2020 року слідчою була винесена постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження. Заявник вважає що справу було закрито передчасно, не були допитані свідки вчинення правопорушення та слідчим не була дана оцінка відеозапису з камери відеоспостереження, на якому зафіксована особа, ява вчинила пошкодження його майна. удовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 доводи скарги підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на наведені в ній підстави.
Слідча СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, просила розглянути скаргу за її відсутністю.
Суд вважає, що неявка в судове засідання особи, чиї рішення оскаржуються, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши думку заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0003617, приходить до висновку щодо наявності підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з обставин справи Холодногірським ВП ГУ НП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0003617 від 07.10.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.
Постановою слідчої Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 20.01.2020 року вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні кладу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Згідно ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
При цьому здійснювати відповідні процесуальні дії і приймати процесуальні рішення під час досудового розслідування є правом слідчого, та слід враховувати, що згідно ст.40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Як зазначено в Узагальненні ВССУ від 12.01.2017 « Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.
Під складом кримінального правопорушення у п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слід розуміти склад злочину. У теорії кримінального права склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Однак слідчий не наводить жодної із цих ознак у мотивувальній частині постанови, а тому посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у резолютивній частині постанови є безпідставним.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь- які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Таким чином без всебічного дослідження вищевикладених питань проведене розслідування є не повним.

Слід зазначити, що в ході досудового розслідування не були опитані свідки пошкодження майна заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також виконати інші процесуальні дії.

З аналізу оскаржуваної постанови слідчий суддя приходить до висновку, що вона не відповідає вище переліченим вимогам Закону є передчасною та підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303- 307, 309, 371-372, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 20.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0003617 від 07.10.2016 року.

Кримінальне провадження № 0003617 від 07.10.2016 року повернути до СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1