Справа № 308/506/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
встановив:
17.01.2020 до суду надійшли матеріали вищевказаного клопотання, з яких вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000460 від 24.12.2019, за ознаками кримінального правопорушень, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в грудні 2019 року, ніде непрацюючий мешканець Берегівського району ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, достовірно знаючи про те, що 21.11.2019 на прилюдних торгах через систему електронних торгів державного підприємства «СЕТАМ» ОСОБА_8 придбав іпотечне майно, а саме житловий будинок садибного типу за адресою АДРЕСА_2 , право власності на яке зареєстрував відповідно до вимог законодавства 13.12.2019 в приватного нотаріуса Берегівського нотаріального округу ОСОБА_9 та став повноправним власником даного об`єкта нерухомого майна, грубо порушуючи конституційне право потерпілого, визначене ст. 41 Конституцією України, яким зазначено, що «Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним»,пред`явив незаконну протиправну вимогу ОСОБА_8 про передачу йому 27 000 євро, що згідно офіційного курсу НБУ складає 720 360 гривень, за не створення штучних перешкод та обмежень в користуванні, володінні та розпорядженні належним останньому об`єктом нерухомого майна, при цьому ОСОБА_5 висловив погрозу, що в разі не передачі йому обумовленої суми грошових, коштів ОСОБА_8 ніколи не зможе користуватись та володіли таким майном.

Зокрема це знайшло своє відображення в тому, що в період з 18 по 20 грудня 2019 потерпілий ОСОБА_8 неодноразово прибував за адресою: АДРЕСА_2 , де громадянин ОСОБА_5 повідомляв йому про необхідність сплати грошових коштів за безперешкодне користування, володіння та розпорядження належним ОСОБА_8 майном, що знаходиться за даною адресою, зокрема ОСОБА_5 відмовився покидати зазначений будинок

Продовжуючи свої злочинні дії та переслідуючи корисливий мотив 15.01.2020 ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_7 , повторно пред`явив вимогу потерпілому ОСОБА_8 для передачі останнім грошових коштів у сумі 27000 євро за безперешкодне користування, володіння та розпорядження належним йому майном.

16.01.2020, о 12 год. 40 хв., в ході проведення контролю за вчиненням злочину, за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 27000 євро, після чого був затриманий працівниками поліції.

Такими своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України, а саме вимагання, тобто вимога передачі чужого майна та вчинення будь-яких дій майнового характеру з обмеження прав та законних інтересів потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема заявою громадянина ОСОБА_8 від 23.12.2019, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2020, проведеним впізнанням особи по фотознімках з потерпілим ОСОБА_8 , протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події 16.01.2020, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 16.01.2019, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , інформаційною довідкою з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, протокол про проведення електронних торгів №446870, матеріали НСРД, які на даний час розсекречуються, іншими матеріалами кримінального провадження.

17.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Клопотання обґрунтоване метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.189 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; з метою запобігання спробам ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого та свідків, які можуть дати показання щодо протиправних його дій спрямованих на вимагання коштів від потерпілого; з метою запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинення злочину; з метою запобігання спробам іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню.

Тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на те, що заявлені ризики є необґрунтованими та недоведеними, а також враховуючи відсутність у підозрюваного наміру ухилятися від слідства та суду, що підтверджується зокрема наявністю на його утриманні матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном якої він є; відсутністю наміру впливати на потерпілого ОСОБА_8 , оскільки між ними наявні лише цивільно-правові відносини, а відсутність претензій підтверджується розпискою.
Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000460 від 24.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
17.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
У відповідності до ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: заявою громадянина ОСОБА_8 від 23.12.2019, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2020, проведеним впізнанням особи по фотознімках з потерпілим ОСОБА_8 , протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події 16.01.2020, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 16.01.2019, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , інформаційною довідкою з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, протокол про проведення електронних торгів №446870, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 16.01.2020.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вищевказаного кримінального правопорушення. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Як вбачається з матеріалів наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено слідчим суддею, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого, прокурора про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, й не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення,у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою й не можу слугувати обґрунтуванню ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.
При цьому, на думку слідчого судді, існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Такий ризик підтверджується зокрема тим, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 існує спір щодо будинку за адресою АДРЕСА_2 .

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено обставини, передбачені пунктом 1, 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчим суддею приймається до уваги той факт, що на утриманні підозрюваного ОСОБА_5 перебуває його мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з довідкою від 17.01.2020 №01-04/13, виданою начальником управління соціального захисту населення Берегівської РДА ОСОБА_13 , ОСОБА_5 отримує компенсацію як фізична особа, що надає соціальні послуг ОСОБА_12 .
Тож, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 24 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв.
Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
постановив:
У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 24 години 00 хвилин по 06 годину 00 хв.
Датою закінчення домашнього арешту є 13 березня 2020 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 13 березня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000460 від 24.12.2019.
Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору та надіслати начальнику Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Слідчий суддя ОСОБА_14
міськрайонного суду