Сарненський районний суд
_____________________________________________________________________________________ Справа № 571/1887/19
Провадження № 1-кп/572/173/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сарни обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000549 від 14.11.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кисоричі Рокитнівського району Рівненської області та жителя АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000549 від 14.11.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про закриття кримінального провадження по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України з тих підстав, що він відмовляється від обвинувачення.
Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого та закриття кримінального провадження.
Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого, просив закрити кримінальне провадження відносно нього.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, виходячи з наступного:
Однією з форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, реалізація якої дає змогу досягти найкращого співвідношення врахування інтересів потерпілого та відповідальності правопорушника.
При цьому примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) слід розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Загальним правилом домовленості стосовно примирення між сторонами можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і законним представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження, зокрема медіатора, громадської організації, які виконують функції з примирення сторін. Слідчий, прокурор та суддя не вправі брати участь в таких домовленостях.
Примирення обвинуваченого та потерпілого може мати різні наслідки, передбачені законом, в тому числі:
а) припинення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Примирення в такому випадку є не абсолютним, а може бути одним із багатьох чинників, які спонукали потерпілого до такої відмови;
б) звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст.46 КК);
в) укладення угоди про примирення та застосування покарання чи звільнення від його відбування з випробуванням, зазначеним у такій угоді;
г) врахування примирення при призначенні покарання як обставини, що його пом`якшує.
Враховуючи те, що примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути досягнутим в будь-який момент під час судового провадження до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, суд проінформував обвинуваченого та потерпілого про право останнього відмовитись від обвинувачення (якщо кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення), право сторін на примирення між ними, правову природу такого примирення та його наслідки. При цьому обвинувачені та потерпілий використалися своїм правом на примирення та правом потерпілого відмовитись від обвинувачення, оскільки дане кримінальне провадження є у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Враховуючи, що вказане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, а потерпілий ОСОБА_4 відмовився від обвинувачення відносно ОСОБА_5 , то суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.284,288,369-372,477,392-395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Ухвала може бути оскаржена у Рівненський апеляційний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1