В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника органу пробації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості та обвинувальний акт за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставище Ставищенського району Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зі слів працюючого без оформлення трудових відносин ТОВ «Альянс» помічником столяра, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:
відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

від 17.03.2014 №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VІІ;

від 06.05.2014 №454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 року № 1240 - VІІ;

від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VІІ;

від 14.01.2015 № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VІІІ, з 18.03.2014 в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №346 від 20.12.2018 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 , який уклав контракт на проходження військової служби 20.12.2018 строком на шість місяців, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 2 батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, яка дислокується по Олександрійському бульвару в АДРЕСА_3 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №72 від 08.03.2019 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 в складі підрозділу відряджено до АДРЕСА_4 у військову частину НОМЕР_3 для проходження навчань в польових умовах в рамках Об`єднаної багатонаціональної групи з підготовки.

Разом з тим, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують проходження ним служби, ОСОБА_5 , бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, та без поважних причин 07.04.2019 близько 18 години в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування базового табору військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_4 , та по 06.11.2019 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У подальшому, солдат ОСОБА_5 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо ухилення від проходження військової служби, 06.11.2019 прибув до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 для подальшого проходження військової служби, та повідомив про вчинення ним кримінального правопорушення військову прокуратуру Білоцерківського гарнізону.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України є триваючим, воно вважається припиненим, зокрема, з моменту з`явлення особи із зізнанням, таким чином, злочинне діяння останнього 06.11.2019 припинено, а злочин завершено у м. Біла Церква Київської області.

Отже, солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутнім у військовій частині НОМЕР_2 у період з 07.04.2019 по 06.11.2019.

Між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_4 10 січня 2020 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, зокрема, вимогам ст.ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 10 січня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:

за ч.4 ст.407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувати

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний Київської області суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1