Єдиний унікальний номер справи 185/9248/18
Провадження № 1-в/185/72/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації - ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року, який був скасований вироком Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, посилаючись на те, що він відбув один рік іспитового строку, додаткове покарання відбуває з 27 лютого 2019 року, посвідчення водія ним здано, працює в ТОВ «Ваговимірювальні системи-сервіс» на посаді сервісного інженера, повідомив уповноважений орган з питань пробації про місце роботи і проживання, своєчасно з`являється за викликом. За місцем роботи та проживання він характеризується позитивно, в своїй роботі він використовує власний автомобіль через те, що робота передбачає переміщення по всій країні, для обслуговування клієнтів, які знаходяться в різних областях України. Посвідчення водія для нього є єдиним джерелом доходів.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Представник Павлоградського МРВ з питань пробації заперечувала проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає необхідним у задоволенні заяви відмовити з наступних підстав.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року виправлено описку у резолютивній частині вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року, ухваленого відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, вказавши у резолютивній частині вироку: «Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації».

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_3 в частині призначеного покарання та ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року про внесення виправлень у вирок скасовані. Ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Згідно відповіді на запит Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області за вих. № 21/20/2143-20/1 від 27 березня 2020 року, за період, який засуджений ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Строк основного та додаткового покарання з 27 лютого 2019 року до 27 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.
При винесенні вироку судом застосовано вимоги ст. 77 КК України та призначено додаткове покарання при звільненні засудженого від відбування основного покарання з випробуванням.
Разом із тим, правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст. 78 КК України, частиною 1 якої встановлено, що засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку.

Як вбачається з цієї норми закону законодавцем не визначено, від якого виду покарання - основного чи додаткового, звільняється засуджений, а тому, на думку суду, таке звільнення має застосовуватись до обох цих видів покарання лише після закінчення іспитового строку.

Оскільки на час зверненням до суду з цим клопотанням встановлений вироком суду іспитовий строк не закінчився, передбачені законом підстави звільнення ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування додаткового покарання відсутні.

За таких обставин суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, не обґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом семи діб від дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1