Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 382/1142/19
номер провадження 1-кп/368/54/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2020 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
обвинучваеного ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 90000068 від 06.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, українця, громадянина України,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
05 березня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_10 прийшов до господарства свого сусіда ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився ОСОБА_12 .. Вказані особи спілкувалися між собою та вживали спиртні напої.

Під час бесіди між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник спір щодо кількісної можливості спорядження набоями мисливської рушниці марки «МР-153», яка перебувала у власності ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_10 пішов до свого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , де взяв мисливську гладкоствольну рушницю марки «МР-153», № НОМЕР_1 , 12 калібру, та попрямував до помешкання ОСОБА_11 . По дорозі ОСОБА_10 спорядив вказану мисливську рушницю належними йому п`ятьма набоями 12 калібру.

Цього ж дня, о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 , тримаючи мисливську рушницю в руках, перебуваючи на ганку домоволодіння належного ОСОБА_11 , що розташоване по АДРЕСА_1 , діючи необережно внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи наміру на заподіяння смерті ОСОБА_11 , через необережність, натиснув пальцем спусковий гачок вогнепальної зброї, та здійснив постріл у вікно прихожої кімнати, в результаті якого куля влучила у грудну клітину ОСОБА_11 , який знаходився на ліжку.

Внаслідок пострілу ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_11 вогнепальне поранення у вигляді травми грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів, в зв`язку з чим настала смерть ОСОБА_11 на місці події. Згідно висновку експерта № 25/Т від 14.05.2019, Смерть ОСОБА_11 наступила від вогнепального, шротового поранення грудної клітки з пошкодженням висхідного відділу аорти, яке ускладнилося розвитком гемоперикарду. .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 1 ст. 115 КК України не визнав та на підтвердження встановлених судом обставин показав, що із загиблим ОСОБА_11 був у дружніх відносинах, часто і у всьому йому допомогав, так як він був інвалідом. 05 березня 2019 року він перебував у сусіда ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_1 , де допомагав ремонтувати пилосос. В той день у ОСОБА_11 в будинку перебував їх спільний знайомий ОСОБА_12 . Ремонтуючи пилосос вони спільно вживали спиртні напої, а саме горілку. Під час перебування у помешканні ОСОБА_11 між присутніми сварок не було. Коли ОСОБА_10 збирався йти додому, то виявив відсутність ключів від свого будинку. Спільними з ОСОБА_11 пошуками знайти ключі не вдалося, у зв`язку з чим ОСОБА_10 пішов до свого будинку та зайшов всередину через вікно. Під час пошуків запасних ключів, ОСОБА_10 у шафі помітив рушницю «МР-153», яку він придбав декілька років тому у магазині, однак належним чином не зареєстрував, та набої до неї. Згадавши, що перед цим між ним та ОСОБА_11 були суперечки з приводу можливої кількості спорядження набоями даної рушниці, ОСОБА_10 вирішив піти до будинку ОСОБА_11 та довести ОСОБА_11 свою правоту, в тій частині, що дану рушницю можна спорядити шістьма набоями, а не п`ятьма, як про це стверджував ОСОБА_11 . Вийшовши зі свого будинку через вікно, ОСОБА_10 розсипав набої 12 калібру біля вікна. Щоб не розгубити по дорозі набої, ОСОБА_10 взяв їх у руки у кількості шести штук та попрямував до будинку ОСОБА_11 . По дорозі він спорядив рушницю набоями, однак під час цього заклинив затвор рушниці і ОСОБА_10 вставив один набій в патронник. Підійшовши до вхідних дверей будинку ОСОБА_11 , він намагався відчинити їх, однак вони були зачинені, а ручка дверей була відсутня, тому що перед цим вона зламалася. Перебуваючи на вказаному ганку будинку, ОСОБА_10 неумисно натиснув на спусковий гачок рушниці, внаслідок чого відбувся неприцільний постріл у вікно прихожої кімнати. Після цього він деякий час намагався відчинити вхідні двері та вибачитися перед ОСОБА_11 за пошкоджене вікно, однак йому відчинити ці двері не вдалося. У подальшому ОСОБА_10 пішов до власного будинку, де через деякий час його затримали працівники поліції. Будь-яких конфліктів між ними не було.Визнає неумисне заподіяння смерті ОСОБА_11 , щиро розкаюється, завдану моральну та матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі та попросив вибачення у потерпілої, доньки загиблого, ОСОБА_9 .

Крім особистих показань обвинуваченого ОСОБА_13 з повним визнанням своєї вини у необержному вбивстві за ст. 119 КК України, його вина стверджується слідуючими доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що про смерть батька, ОСОБА_11 , дізналася наступного дня. Обвинувачений ОСОБА_10 та її батько були в дружніх відносинах, обвинувачений допомогав батьку так як останній проживав сам. Вікно, через яке відбувся постріл, зсередини було завішане непрозорою шторою, а з вулиці плівкою, тому вважає що через це вікно скоїти умисне вбивство неможливо. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_10 не має, оскільки останній відшкодував всі її збитки повністю. Потерпіла ОСОБА_9 не наполягає на покаранні, пов`язаному з реальним позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він та покійний ОСОБА_11 товаришували. Йому відомо, що по сусідству з ОСОБА_11 проживає ОСОБА_10 , який допомагав загиблому по господарству, бо останній був інвалідом, а також товаришував з ним. 05 березня 2019 року він повертався із залізничного вокзалу та зайшов до ОСОБА_11 . В цей час ОСОБА_11 ремонтував пилосос і вони зателефонували до ОСОБА_10 , щоб він їм допоміг. Ремонтуючи пилосос, вони почали вживати спиртні напої. Вживали в той день багато спиртного. Випили разом півтора літра горілки, а може і більше. Сварок між ними не було, говорили про політику, вибори. Сиділи у веранді, з лівої сторони. В подальшому він, свідок ОСОБА_12 , пішов за спиртним, ОСОБА_11 залишився у будинку, а де знаходився ОСОБА_10 не пам`ятає. Коли прийшов зі спиртним, то побачив увімкнене світло у веранді та розбите вікно. Після цього, він через розбите скло вікна привідкрив штору та побачив ОСОБА_11 , який лежав. У подальшому свідок через розбите вікно відкрив вхідні двері та зайшов у будинок. Він побачив, що у будинку на підлозі, в положенні на спині лежав ОСОБА_11 , головою у напрямку вхідних дверей. Далі він поклав під голову ОСОБА_11 куртку та повідомив у поліцію про подію. За спиртним ходив протягом 30 хвилин. Коли виходив за спиртним, то ОСОБА_10 в будинку не було. На вікні була прибита плівка, а з середини будинку на вікні висіла зашторена штора, тому через неї не було видно що відбувається в будинку. На слідчому експерименті своїх показів не пам`ятає, оскільки на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння та у стресовому стані.

Крім того судом досліджені такі докази:

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 06 березня 2019 року о 13 год. 45 хв. внесено відомості до ЄРДР, правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України;

-рапорт чергового Яготинського ВП від 05.03.2019 (ЄО № 897);

-протокол огляду місця події від 06.03.2019, в якому зафіксовано огляд місця події, а саме будинок АДРЕСА_1 , фототаблицею до нього та оптичним CD-диском з відеозаписом. Під час огляду виявлено на стіні в правому куті від входу два сліди від постірулу та пиж-контейнер патрону.

-ухвала слідчого судді Яготинського РС Київської області про надання дозволу на проведення огляду у будинку АДРЕСА_1 ;

-лікарське свідоцтво про смерть №45 від 06.03.2019;

-висновок експертного дослідження № 45 від 10.05.2019, відповідно до якого: «у ОСОБА_11 при дослідженні виявлено: вогнепальне шротове поранення голови (рана на верхній губі, зламані верхні два передніх зуба); шиї (рана у середній третині шиї зліва); грудної клітки (рана №1 переходе у раньовий канал, по ходу якого пошкоджено підшкірно жирова клітковина, міжреберні м`язи, перикард та висхідной відділ аорти). Гемоперикард, лівобічний гемоторакс. У згортку крові у лівій плевральній порожнині виявлений дріб. Смерть його наступила вогнепального, шротового поранення грудної клітки з пошкодженням висхідного відділу аорти, яке ускладнилося розвитком гемоперикарду. Виявлені вищеописані ушкодження прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті, від дії вогнепального снаряду, до складу якого входили сполуки свинцю. Вогнепальне, шротове поранення голови та шиї відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вогнепальне, шротове поранення грудної клітки, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, яке в даному випадку призвело до смерті. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_11 1958 р.н. виявлено етиловий спирт в концентрації 1,86‰, що стосовно до живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння»;

-протокол огляду (візування) від 06.03.2019, відповідно до змісту якого встановлено вірогідне розташування стрільця до вікна становить близько 1,6 м., а від вікна до слідів пострілу на стіні 3 метри, та фототаблиця до нього;

-протокол обшуку від 06.03.2019, відповідно до змісту якого було обшукано будинок АДРЕСА_1 та вилучено рушницю МР-153», № НОМЕР_1 , 12 калібру та набої в кількості 20 штук з фототаблицею та оптичним CD-диском з відеозаписом;

-ухвала слідчого судді Яготинського РС Київської області від 06.03.2019, якою надано дозвіл слідчого провести обшук та вилучити речові доказі за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ухвала слідчого судді Яготинського РС Київської області від 06.03.2019, якою накладено арешт на речові докази вилучені за адресою: АДРЕСА_1 ;

-висновок експерта № 25/Т від 14.05.2019, відповідно до якого: «Смерть ОСОБА_11 наступила від вогнепального, шротового поранення грудної клітки з пошкодженням висхідного відділу аорти, яке ускладнилося розвитком гемоперикарду. Смерть його настала за 11-13 годин до початку розтину. Вогнепальне шротове поранення голови (рана на верхній губі, зламані верхні два передніх зуба); шиї (рана у середній третині шиї зліва); грудної клітки (рана №1 переходить у раньовий канал, по ходу якого пошкоджено підшкірно жирова клітковина, міжреберні м`язи, перикард та висхідной відділ аорти) утворилися від дії вогнепального снаряду(дів), до складу якого входили сполуки свинцю. Виявлені вогнепальне, шротове поранення голови, шиї та грудної клітки прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті. Виявлені вогнепальне, шротове поранення голови, шиї та грудної клітки прижиттєві. Виявлені вогнепальне, шротове поранення голови, шиї та грудної клітки утворилися від дії вогнепального снаряду(дів), до складу якого входили сполуки свинцю. Вогнепальне, шротове поранення голови та шиї відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вогнепальне, шротове поранення грудної клітки, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, яке в даному випадку призвело до смерті.»

-висновок балістичної експертизи № 8-2/376 від 28.05.2019, відповідно до якого: «надана на дослідження рушниця належить до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї. Рушниця виготовлена промисловим способом, торгова марка «Baikal», Іжевський механічний завод, м. Іжевськ, Російська федерація. Рушниця є мисливською гладкоствольною самозарядною рушницею моделі «МР-153» № НОМЕР_1 , 12 калібру. Рушниця придатна до стрільби та володіє достатньою вражаючою здатністю для ураження цілі. Рушниця справна. Надані на дослідження 20 патронів належать до боєприпасів до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї є мисливськими рушничними патронами 12-го калібру, споряджені множинним метальним снарядом (картеччю діаметром 7,2 мм), що виготовлені промисловим способом, ПП НВФ «ТАХО», м. Херсон, Україна. Патрони призначені для стрільби із гладковствольних мисливських рушниць, 12-го калібру, а саме: «ИЖ-12», «ИЖ-27», «ТОЗ-34», «МЦ 21-12», «МР-153», «МР-155Ц», даний перелік не є вичерпним. Патрони придатні для стрільби із наданої на дослідження рушниці моделі «МР-153» № , 12 калібру»;

-висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-585 від 24.05.2019, відповідно до якого: «у наданих на дослідження змивів з підлоги в кухні (об`єкт № 2), на фрагменті тканини вирізі з ліжка у веранді (об`єкт № 3) та у змиві під № 5 у веранді з підлоги (об`єкт № 4) виявлено кров людини та клітини з ядрами, в об`єктах №№ 5,6 крові та клітин з ядрами не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) крові та клітин з ядрами у змиві з підлоги в кухні (об`єкт № 2), на фрагменті тканини вирізі з ліжка у веранді (об`єкт № 3) та у змиві під № 5 у веранді з підлоги (об`єкт № 4) (таблиця 1.1, додаток 1). Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові загиблого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профілі) крові та клітин з ядрами у змиві з підлоги в кухні (об`єкт № 2), на фрагменті тканини вирізі з ліжка у веранді (об`єкт № 3) та у змиві під № 5 у веранді з підлоги (об`єкт № 4) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові загиблого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у об`єктах №№ 2-4 та зразка крові загиблого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 3,22 х 10-32»;

-висновок трасологічної експертизи № 8-5/196 від 22.03.2019, відповідно до якого: «з числа наданих на дослідження предметів: - надана на дослідження гільза до боєприпасів не відноситься, є частиною (стріляною гільзою) рушничного патрону 12 калібру; - наданий пиж-контейнер до боєприпасів не відноситься, являється пижом-контейнером з амортизатором складовою частиною мисливського патрону до гладкоствольної зброї, виготовленої промисловим способом. На внутрішній поверхні денця контейнера наявні п`ять вм`ятин близької до напівсферичної форми утворені під час пострілу елементами спорядження патрону, а саме множинним метальним снарядом картеччю діаметром не менше 7 мм, який був споряджений у пиж-контейнер, наданий на дослідження; - надані предмети схожі на шрот є складовою частиною множинного снаряду картеччю діаметром 7,2 мм (дві картечини, діаметр чотирьох картечин встановлено в межах їх значної деформації) мисливського патрону до гладкоствольної вогнепальної зброї та до боєприпасів не відносяться. У зв`язку з особливостями спорядження та кріплення елементів в рушничних патронах 12 калібру, який передбачає поміщення елементів в камору гільзи та їх утримання за рахунок завальцювання кромки гільзи (закатки кромки способом «зірки») на елементах спорядження не відображаються в достатній кількості сліди їх кріплення між собою. Виходячи з вищевикладеного, встановити, чи складали раніше надані на дослідження предмети єдине ціле патрон не є можливим. У зв`язку з неможливістю встановити, чи складали раніше надані на дослідження предмети єдине ціле, визначити спосіб відокремлення частин одна від одної не є можливим. Сліди на внутрішній поверхні денця контейнера, утворені під час пострілу елементами спорядження патрону, а саме множинним метальним снарядом картеччю діаметром не менше 7 мм, який був споряджений у пиж-контейнер, наданий на дослідження. У зв`язку з неможливістю встановити, чи складали раніше єдине ціле предмети, надані на дослідження , визначити механізм відокремлення частин одна від одної не вбачається можливим. Сліди на внутрішній поверхні денця контейнера, утворені під час пострілу елементами спорядження патрону, а саме множинним метальним снарядом картеччю діаметром не менше 7 мм, який був споряджений у пиж-контейнер, наданий на дослідження»;

-висновок судово-психіатричного експерта № 175 від 17.04.2019, відповідно до якого: « ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, а перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_10 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_10 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 не потребує. Клінічних ознак наркоманії та алкоголізму у ОСОБА_10 під час проведеного обстеження не виявлено. ОСОБА_10 виявляє достатній рівень розвитку та збереженості когнітивних функцій та інтелекту. В сфері особистості йому притаманна товариськість, доброзичливість, відсутність злопам`ятності, емоційна стійкість у звичайних станах. Будь-які індивідуально-психологічні особливості, які мають у нього яскраво виражений характер, та такі, які могли б здійснити такі, які б здійснили вплив на його здатність правильно сприймати, запам`ятовувати, відтворювати та давати правильні (щирі, правдиві) покази у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити вплив на його свідомість та діяльність не перебував. Схильність до фантазування ОСОБА_10 не притаманна. Йому притаманна схильність до захисту вибраної позиції»;

-протокол слідчого експерименту від 06.03.2019 з оптичним CD-диском, проведеного зі свідком ОСОБА_12 , в ході якого свідок вказував обставини подій 05.03.2019, а саме де він з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перебували у будинку ОСОБА_11 . Вказав на вікно, яке він виявив пошкодженим, коли повернувся до будинку. Також вказував про конфліктну ситуацію між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в ході якої останній вдарив по обличчю ОСОБА_11 ;

-протокол слідчого експерименту від 06.03.2019 з оптичним CD-диском, проведеного з підозрюваним ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_10 вказав обставини подій 05.03.2019, а саме де він з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували у будинку ОСОБА_11 . Вказав на вікно, яке він випадково пошкодив в результаті неконтрольованого пострілу зі своєї рушниці. Також показав, яким чином він взяв у своєму будинку належну йому мисливську рушницю та приніс її до ганку будинку ОСОБА_11 , споряджаючи її по дорозі набоями, які випадково розсипав, вистрибуючи із вікна свого будинку. Вказував про відсутність умислу на позбавлення життя ОСОБА_11 , а також відсутність будь-яких конфліктних ситуацій між ними;

-протокол слідчого експерименту від 03.05.2019 з оптичним CD-диском, проведеного з підозрюваним ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_10 підтвердив свої показання, надані раніше та детально показав положення рушниці в момент неконтрольованого пострілу на ганку будинка ОСОБА_11

-протокол огляду речей від 06.03.2019 з фототаблицею, відповідно до змісту якого було оглянуто вилучені предмети з тіла ОСОБА_11 , схожі на шрот (дріб);

-протокол додаткового огляду місця події від 13.03.2019 з фототаблицею, в якому викладено результати повторного огляду будинку ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на дервяній стінці, розташованій над ліжком у веранді, виявлено 5 точкових пошкоджень, ззовні схожих на вхідні отвори від пострілу, та вилучено металеві кульки (дріб), в кількості 5 штук;

-висновок судово-балістичної експертизи № 8-2/472 від 21.06.2019, відповідно якого: «надана на дослідження одна гільза 12 калібру стріляна з наданої на дослідження мисливської гладкоствольної самозарядної рушниці моделі «МР-153» № НОМЕР_1 , 12 калібру»;

-висновок судово-медичної експертизи № 32-Т від 26.06.2019, відповідно до якого: « потерпілий ОСОБА_11 міг отримати шротове поранення за обставин на які вказує підозрюваний ОСОБА_10 , за умови, що під час пострілу ОСОБА_11 знаходився на ліжку у горизонтальному положенні або близькому до нього. Враховуючи наявність перешкод (плівка, вікно, та непрозора штора), та висота пошкодження першої перешкоди при пострілі, яка розташована на відстані 116 см від верхньої сходинки, вважаю прицільний постріл з плеча малоймовірним»;

-Висновок судової мелекулярно-генетичної експертизи № 10-779 від 06.06.2019, відповідно до якого: «на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук трупа гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук трупа гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук трупа гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка слини підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Походження клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2) рук трупа гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається.»;

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке було підтримане в судовому засіданні прокурором, відповідно до якого він 05 березня 2019 року, близько 18 години 00 хвилин, прийшов до господарства свого сусіда ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де вказані особи спілкувалися між собою та вживали спиртні напої. В ході бесіди між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_10 наніс ушкодження ОСОБА_11 . Під час сварки у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 . З метою реалізації свого злочинного умислу на заподіяння смерті та з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_10 зайшов до свого будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де взяв мисливську гладкоствольну рушницю марки «МР-153» № НОМЕР_1 , 12 калібру, яку він спорядив належними йому п`ятьма набоями 12 калібру. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_10 , тримаючи у руках вищевказану мисливську рушницю марки «МР-153», усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння у виді настання смерті ОСОБА_11 та свідомо бажаючи їх настання, цього ж дня, о 21 годині 15 хвилин, повернувся до будинку останнього, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де через вікно будинку, яке розташоване з правого боку від вхідних дверей, здійснив один постріл в сторону місця перебування ОСОБА_11 . Внаслідок пострілу ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_11 вогнепальне шротове поранення грудної клітки з пошкодженням висхідного відділу аорти, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, яке в даному випадку призвело до настання смерті. Від отриманих ушкоджень настала смерть ОСОБА_11 на місці події.

Дослідивши докази, які перебувають в матеріалах кримінального провадження, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, при цьому забезпечивши сторонам кримінального провадження передбачені КПК умови для реалізації їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов до висновку про те, що в ході судового розгляду прокурором не доведено наявності у діянні ОСОБА_10 об`єктивної та суб`єктивної сторін складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

За змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів складу злочину, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Так, стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

На відміну від згаданого злочину вбивство через необережність (ст. 119 КК), як і необережне тяжке тілесне ушкодження за суб`єктивною стороною, проявляється в необережній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості (ст. 25 КК). Зокрема, необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, розмежування умисного вбивства (ст. 115 КК) і вбивства, вчиненого через необережність (ч. 1 ст. 119 КК), здійснюється за суб`єктивною стороною цього злочину, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, а також усвідомлення особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбачення його негативних наслідків та ставлення до них.

На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 119 КК, полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Тобто, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Згідно постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003р. „Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

У п.26 цієї постанови зазначається, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст.119 чи ст.128 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Цей принцип закріплено у ст.17 КПК України. Згідно ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд вважає, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_10 як прямого, так і не прямого умислу на позбавлення життя потерпілого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_10 в тій частині, що він випадково натиснув на спусковий гачок своєї рушниці та здійснив постріл, в результаті якого настала смерть потерпілого, нічим не спростовані, а навпаки - його показання в цій частині підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка підтвердила, що вікно, через яке відбувся постріл, із середини було завішено непрозорою шторою, а з вулиці заклеєно плівкою. В зв`язку з цим вона стверджувала, що прицільний постріл через дане вікно провести неможливо.

При цьому, суд також враховує висновок судово-медичної експертизи № 32-Т від 26.06.2019, відповідно до якого «потерпілий ОСОБА_11 міг отримати шротове поранення за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_10 , за умови, що під час пострілу ОСОБА_11 знаходився на ліжку у горизонтальному положенні або близькому до нього.»

До того ж, в даній експертизі судово-медичний експерт ОСОБА_14 вказав, що з врахуванням наявності перешкод у вигляді плівки, вікна та непрозорої штори, а також висоти пошкодження першої перешкоди при пострілі, яка розташована на відстані 116 см. від верхньої сходинки, можливість проведення прицільного пострілу з плеча є малоймовірним.

Таким чином, характер пострілу та локалізація отриманих тілесних ушкоджень потерпілому свідчать про те, що постріл не був прицільним .

Крім того, заслуговує на увагу те, що обвинувачений з потерпілим раніше були знайомі, конфліктів між ними не було, вони перебували у дружніх стосунках, дане підтвердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_9 , а тому вказане спростовує наявність у ОСОБА_10 мотиву на заподіяння смерті потерпілому .

При таких обставинах, суд вважає доведеним, що ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та тримаючи мисливську рушницю з відкритим запобіжником в руках на подвір`ї жилого будинку, діючи необережно внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи наміру на заподіяння смерті ОСОБА_11 , через необережність, натиснув пальцем спусковий гачок вогнепальної зброї, та здійснив постріл у вікно прихожої кімнати, в результаті якого куля влучила у грудну клітину ОСОБА_11 , від чого настала смерть потерпілого, тобто вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 119 КК України вбивство, вчинене через необережність, внаслідок злочинної недбалості. А тому злочинні дії ОСОБА_10 слід перекваліфікувати з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України як вбивство через необережність.

При цьому суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_12 , які він надавав 6 березня 2019 року під час проведення слідчого експерименту, в тій частині, що він бачив конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, під час котрого ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 ..

В той же час, будучи допитаним у судовому засіданні, свідок ОСОБА_12 в категоричній формі спростував цей факт та пояснив, що під час проведення слідчого експерименту він перебував в стані алкогольного сп`яніння та стресу, а тому не пам`ятає, про що конкретно він тоді розповідав.

Під час перегляду відеозапису протоколу даного слідчого експерименту у суду не виникли будь-які підстави, які б спростували показання свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні в цій частині

Крім того, суд не приймає показання ОСОБА_12 надані ним під час слідчого експерименту, в тій частині, що ОСОБА_10 наніс сильний удар в обличчя потерпілому, оскільки вони спростовуються висновком експертного дослідження № 45 від 10.05.2019, згідно з яким на обличчі потерпілого відсутні будь-які тілесні ушкодження характерні для дії тупого предмета, зокрема кулака людини, а також під час огляду місця події будь-яких слідів боротьки не було виявлено.

При таких досліджених в судовому засіданні обставинах суд не може враховувати показання свідка ОСОБА_12 як доказ наявності можливого умислу у ОСОБА_10 на позбавлення життя потерпілого.

Крім того, аналізуючи показання свідка ОСОБА_12 , надані ним під час досудового слідства та показання, надані в судовому засіданні, суд враховує правову позицію Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року (справа № 515/2020/16-к).

В даній постанові предметом оцінки Верховним Судом були вимоги ч. 4 ст. 95 КПК України, яка передбачає, що «суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них».

Розтлумачуючи дану норму закону, суд вказав, що «це правило поширюється на показання, які надаються під час будь-якої слідчої дії, незалежно від класифікації цієї дії органом досудового розслідування. Правило недопустимості позасудових свідчень передбачене законодавцем для забезпечення низки фундаментальних прав особи в контексті права на справедливий судовий розгляд, передбачений, зокрема, статтею 6 Конвенції.»

Також Верховний Суд у цій постанові вказав, що «… у КПК термін «показання» означає не лише твердження, які даються під час допиту особи, що проводиться відповідно до статті 224 КПК, а будь-які твердження особи, надані слідчому, прокурору під час будь-якої слідчої дії.»

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При визначені покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 ККК України в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивовано.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально ? правових відносин, у тому числі й потерпілого.

Однією з умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

При обранні виду та розміру покарання ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із положеннями ст. 12 КК України належить до злочину середньої тяжкості, свою вину у виненні вбивства через необережність визнав повністю і щиро розкаявся, раніше не судимий, добровільно відшкодуваа потерпілій завдану матеріальноту та моральну шкоди, те що за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. В тому числі суд враховує думку потерпілої, яка просить призначити ОСОБА_10 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обтяжуючою відповідальність обставиною являється вчинення ОСОБА_10 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З ураховання всіх обставин, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.119 КК України із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_10 буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судові витрати за проведення судових експертиз , а саме: біологічних №10-585 від 24.05.2019 в сумі 8402,85 грн., № 10-779 від 06.06.2019 в сумі 6441,13 грн., балістичних № 8-2/376 від 28.05.19 в сумі 2512,16 грн., №8-2/472 від 21.06.2019 в сумі 1256,08 грн., трасологічної №8-5/196 від 22.03.2019 в сумі 2280 грн., а всього 20900,22 грн. слід стягнути з обвинуваченого.

-Речові докази: Змиви продуктів пострілу, дверну ручку, скляну чарку, яку виявили біля воріт домоволодіння, 2 скляні чарки, які вилучено у веранді, які знаходяться у конверті білого кольору;

-Мобільний телефон «Slmsung», який поміщено до прозорого пакету;

-Сліди пальців рук з плямами, які поміщено до с/п № 4224756;

-Фрагмент штори з пошкодженням, який поміщено до с/п № 4224757;

-Фрагмент вирізу клейонки, який поміщено до с/п № 4224758;

-Змив з підлоги, виріз з ліжка, які поміщено до с/п № 3714106;

-Зразок ДНК ОСОБА_11 , який поміщено до с/п №3714105, та передано на зберігання до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління НП в Київській області слід знищити.

-Мисливську гладко ствольну рушницю марки «МР-153» реєстраційний номер НОМЕР_1 12 калібру, які поміщено до прозорого полімерного пакету, горловина якого зафіксована полімерною стяжкою № 7571592, які поміщено на зберігання до сейфу кімнати зберігання зброї при Яготинському ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області слід конфіскувати в дохід держави, відстріляні 3 гільзи 12 калібру, 15 патронів 12-го калібру, 2 патрони 12 калібру у демонтованому стані, 3 стріляні гільзи патронів 12 калібру, 1 стріляну гільзу 12 калібру слід знищити.

-Чоловічу куртку чорного кольору, шапку чорного кольору, штани чорного кольору, чоловічі колоші, светр сірого кольору, мобільний телефон «Samsung» IMEI_1: НОМЕР_2 , IMEI_2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» за номером НОМЕР_4 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів при Яготинському ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області слід повернути ОСОБА_10 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 слід залишити без розгляду, так як збитки ОСОБА_10 відшкодовані добровільно.

Керуючись ст. ст. 369 -374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_10 , визнати винним за ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку 3 роки та покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п.4 ч. 2 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз, а саме: біологічних №10-585 від 24.05.2019 в сумі 8402,85 грн., № 10-779 від 06.06.2019 в сумі 6441,13 грн., балістичних № 8-2/376 від 28.05.19 в сумі 2512,16 грн., №8-2/472 від 21.06.2019 в сумі 1256,08 грн., трасологічної №8-5/196 від 22.03.2019 в сумі 2280 грн, а всього 20900,22 грн.

- Речові докази: Змиви продуктів пострілу, дверну ручку, скляну чарку, яку виявили біля воріт домоволодіння, 2 скляні чарки, які вилучено у веранді, які знаходяться у конверті білого кольору;

-Мобільний телефон «Slmsung», який поміщено до прозорого пакету;

-Сліди пальців рук з плямами, які поміщено до с/п № 4224756;

-Фрагмент штори з пошкодженням, який поміщено до с/п № 4224757;

-Фрагмент вирізу клейонки, який поміщено до с/п № 4224758;

-Змив з підлоги, виріз з ліжка, які поміщено до с/п № 3714106;

-Зразок ДНК ОСОБА_11 , який поміщено до с/п №3714105, та передано на зберігання до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління НП в Київській області знищити.

-Мисливську гладко ствольну рушницю марки «МР-153» реєстраційний номер НОМЕР_1 12 калібру, які поміщено до прозорого полімерного ракету горловина якого зафіксована полімерною стяжкою № 7571592, які поміщено на зберігання до сейфу кімнати зберігання зброї при Яготинському ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області конфіскувати в дохід держави, відстріляні 3 гільзи 12 калібру, 15 патронів 12-го калібру, 2 патрони 12 калібру у демонтованому стані, 3 стріляні гільзи патронів 12 калібру, 1 стріляну гільзу 12 калібру знищити.

-Чоловічу куртку чорного кольору, шапку чорного кольору, штани чорного кольору, чоловічі колоші, светр сірого кольору, мобільний телефон «Samsung» IMEI_1: НОМЕР_2 , IMEI_2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» за номером НОМЕР_4 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів при Яготинському ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_10 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_15 ,Шевченко