Справа № 344/5554/20
Провадження № 1-кс/344/2147/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшло зазначене клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінальної справи №290435.

У клопотанні заявник просить скасувати арешт, що був накладений слідчим раніше по вказаній кримінальній справі.

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, оскільки просив проводити розгляд клопотання без його участі та просив задовольнити клопотання. Відтак враховуючи вимоги КПК щодо часових меж розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання по суті з постановленням ухвали, враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Слідчий в судове засідання будучи повідомленим не з`явився, представив слідчому судді матеріали кримінальної справи №290435, а також подав заяву за змістом якої просив проводити розгляд клопотання без його участі та просив відмовити в його задоволенні, оскільки на даний час кримінальна справа зупинена, а кінцеве рішення не прийнято.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 9 Розділу XІ Перехідні положення КПК України вказано, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Велика Палата Верховного Суду 17.10.2018 року в рамках розгляду справи №461/233/17-ц, провадження № 14-326цс18 (ЄДРСРУ № 77361936) вказала, що зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження, розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, а 27 березня 2019 року в рамках справи № 202/1452/18, провадження № 14-559цс18 (ЄДРСРУ № 81139238) Велика Палата Верховного Суду підтвердила раніше сформовану правову позицію та зазначила, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Ст. 174 КПК України передбачає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду скарги з`ясовано наступне.

ОСОБА_4 є власником майна (однокімнатної квартири), яку набув згідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.01.2004 року, що був укладений між ОСОБА_5 (яка діяла від імені ОСОБА_6 на підставі доручення від 10.11.2003 року) з одного боку, та ОСОБА_4 з іншого боку (а.к.с. 11-12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.к.с. 54) на вказану квартиру, що є у власності ОСОБА_4 , накладено арешт згідно до постанови слідчого від 19.12.2008 року.

Кримінальна справа №290435 була порушена за заявою ОСОБА_6 за фактом заволодіння чужим майном (квартирою) шляхом обману (а.к.с. 1).

У відповідності до експертного висновку №160-Т від 05.06.2008 року (а.к.с. 37-38) встановлено, що підписи у дорученні від 10.11.2003 року від імені ОСОБА_6 його дружині ОСОБА_5 виконані не ОСОБА_6 .

04.08.2010 року постановою слідчого було зупинено досудове слідство по кримінальній справі №290435 на підставі п.1 ст. 206 КПК (1960 року).

В своєму клопотанні скаржник вказує, що арештоване майно належить йому на праві власності і просить скасувати арешт, а кримінальна справа №209435 на його думку мала б бути вже закритою.

Як вбачається з представлених матеріалів досудове слідство не завершено, а кримінальна справа в даний час зупинена, доказів, що власник майна оскаржував постанову про зупинення досудового слідства від 04.08.2010 року слідчому судді не представлено.

Доводів в обґрунтування того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба слідчому судді не наведено, а під час розгляду клопотання по суті слідчим суддею таких не встановлено, як і не встановлено, що арешт на це майно було накладено необґрунтовано.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи підстави, за яких був накладений арешт та за яких такий арешт майна може бути скасований, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу на даному етапі відпала потреба, як і не доведено, що арешт було накладено необґрунтовано, що вказує на відсутність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1