Справа № 166/362/19
Провадження № 1-кп/170/23/20
У Х В А Л А
13 березня 2020 року смт. Шацьк
Шацький районний суд Волинської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
законного представника - ОСОБА_8 ,
представника служби у
справах дітей - ОСОБА_9 ,
представник служби пробації - ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 подано заяву про визнання очевидно недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 05.02.2019 року та доданий до нього відеозапис.
Захисник зазначає, що відомості, викладені у вказаному протоколі, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки стороною обвинувачення, в порушення вимог ст. 18 КПК України, чинився психологічний тиск на обвинуваченого ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту у формі примушування до визнання тих обставин, які насправді не мали місця. Крім цього, захисник вважає, що вказаний протокол проведення слідчого експерименту отриманий з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, з огляду на наступне. Так, долучений стороною обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту від 05.02.2019 року не містить інформації, яка характеризує технічний засіб фіксації та носія інформації, які застосовувались при проведенні цієї процесуальної дії, а також відомостей про спосіб ознайомлення учасників слідчого експерименту зі змістом протоколу, включно із відеозаписом. При цьому не зазначено модель відеокамери, жодних відомостей про носій інформації, який використовувався, та про ознайомлення учасників слідчого експерименту із відеозаписом процесуальної дії.
Слідчим в протоколі взагалі не вказано про наявність відеозапису проведення слідчого експерименту як додатку до протоколу, хоча і зазначено про здійснення відеофіксації, а також не вказано про упакування носія інформації із цим відеозаписом.
Учасники слідчого експерименту не були присутні під час упакування носія інформації із відеозаписом та не засвідчували своїми підписами вказаний додаток. Окрім того, в присутності учасників слідчого експерименту не проводився огляд проведеного відеозапису, що позбавило їх можливості підтвердити його достовірність.
Захисник окремо зауважує, що стороні захисту відповідно до вимог ст. 290 КПК України не було відкрито відеозапис слідчого експерименту, що також вказує на його недопустимість в якості доказу в даному кримінальному провадженні та недопустимість самого протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2019 року, невід`ємною частиною якого має бути цей відеозапис, в силу вимог ч. 12 ст. 290 КПК України, відповідно до якої якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Слідчий експеримент 05.02.2019 року частково проводився в житлі потерпілої ОСОБА_11 . Станом на день проведення цього слідчого експерименту законний володілець даного житла був відсутнім, що обумовлювало необхідність отримання стороною обвинувачення санкції слідчого судді на проведення відповідної слідчої дії у житлі особи. Однак сторона обвинувачення до слідчого судді у встановленому законом порядку не зверталась, відповідне проникнення до житла задля проведення слідчого експерименту не узаконювала, що також свідчить про недопустимість вказаного протоколу в якості доказу в цьому кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_12 підтримали дане клопотання. Прокурор у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, оскільки, на її думку, воно є необґрунтованим. Заслухавши клопотання, думку учасників судового процесу, які, кожен зокрема, не заперечували з приводу задоволення даного клопотання, оглянувши дані документи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 05.02.2019 року проведено слідчий експеримент від 05.02.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , на підставі якого складено відповідний протокол.
За змістом ст. 104 КПК України у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі, вступна частина протоколу повинна містити інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.
Проте, долучений протокол проведення слідчої дії не містить інформації, яка характеризує технічний засіб фіксації та носія інформації, які застосовувались при проведенні цієї процесуальної дії, модель відеокамери, а також відомостей про спосіб ознайомлення учасників слідчого експерименту зі змістом протоколу включно із відеозаписом.
Відповідно до вимог ст.ст. 105-106 КПК України, особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути, зокрема, відеозапис процесуальної дії. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії (ст. 106 КПК України).
Однак в порушення даних вимог, слідчим в протоколі слідчого експерименту взагалі не вказано про наявність відеозапису проведення слідчого експерименту як додатку до протоколу, хоча і зазначено про здійснення відеофіксації, а також не вказано про упакування носія інформації із цим відеозаписом.
Учасники слідчого експерименту не були присутніми під час упакування носія інформації із відеозаписом та не засвідчували своїми підписами вказаний додаток. Окрім того, в присутності учасників слідчого експерименту не проводився огляд проведеного відеозапису, що позбавило їх можливості підтвердити його достовірність.
Верховний Суд в постанові від 20.11.2018 року по справі № 369/6808/15-к погодився із судами першої та апеляційної інстанції, якими протокол проведення слідчого експерименту був визнаний недопустимим доказом, зокрема у зв`язку із тим, що «…відеозапис цієї процесуальної дії не оформлений у відповідності до вимог ст. 105 КПК України та даних про його відкриття стороні захисту, згідно зі ст. 290 КПК України, матеріали справи не містять».
Судом встановлено, що не заперечувала сторона обвинувачення, що стороні захисту відповідно до вимог ст. 290 КПК України не було відкрито відеозапис слідчого експерименту від 05.02.2019 року на стадії досудового розслідування.
Відповідно до ч 3 ст. 89 КПК сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Згідно з ч 1, 2 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуального рішення, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу, або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 42, 45, 84, 86, 89 КПК України, - суд
Постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Визнати очевидно не допустимим та припинити його дослідження доказ у справі протокол проведення слідчого експерименту від 05.02.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та додаток до протоколу - диск відеозапису слідчого експерименту від 05.02.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.
Повний текст ухвали суду складено 16 березня 2020 року.
Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
Головуючий суддя ОСОБА_1