Справа № 457/820/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/362/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
встановила:

цією ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії ухвали у частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою шістдесят днів (обчислюється з 02.03.2020 та триває до 30.04.2020 включно).

Цією ж ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, апеляція відносно якого не подавалась.
У задоволенні клопотань захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено.
На цю ухвалу у частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_7 захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржувану ухвалу у частині продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Як альтернативу тримання під вартою визначити ОСОБА_7 заставу. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на відсутність обґрунтованої підозри та доказів на підтвердження причетності ОСОБА_7 до даної справи. Згідно матеріалів кримінального провадження не встановлено мотив злочину. Відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_7 дій спрямованих на вбивство потерпілого. Вказує, що вина ОСОБА_7 не доведена, як і наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Апелянт покликається на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватись від слідства, впливати на учасників кримінального провадження чи спробує вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що обраний ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід не відповідає меті його застосування, є безпідставним, а тому продовження застосування такого запобіжного заходу є невиправданим та недоцільним і до ОСОБА_7 повинен бути застосований більш м`який запобіжний захід. Крім цього, потерпіла у судовому засіданні подала заяву з проханням звільнити ОСОБА_7 з під варти та зазначила, що немає до нього претензій. Звертає увагу, що у судовому засіданні стороною захисту було подано документи про поганий стан здоров`я батьків ОСОБА_7 . Крім цього, згідно відповіді на адвокатський запит під час перебування ОСОБА_7 під вартою, останній захворів на хронічний гепатит. Покликається на положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника та пояснення обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили таку задоволити, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, дослідивши оскаржувану ухвалу суду, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2020 року оскаржується в апеляційному порядку у частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 .

Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується за ч.2 ст.15, п.п.5, 12, ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України, тобто у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку, раніше обраного запобіжного заходу, суд першої інстанції, окрім тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 у випадку доведеності його вини, врахував дані про його особу, вік, сімейний та матеріальних стан, вид діяльності, зокрема те, що ОСОБА_7 одружений, не працює, а отже не має офіційного джерела доходу, раніше судимий за особливо тяжкі злочини. Крім цього,судом першої інстанції враховано те, що у кримінальному провадженні ще не всі свідки допитані і на них може чинитись тиск. Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що наведені обставини дають підстави вважати що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до підставного переконання, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою без визначення розміру застави та неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Відтак, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Щодо доводів захисника про непричетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів апеляційний суд враховує те, що на даний час обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебуває на розгляді Сихівського районного суду м. Львова, яким і буде встановлено доведеність чи недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Крім того, як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, зокрема через стан його здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Згідно медичної довідки Львівської міської медичної частини № 19 від 13.02.2020, на яку покликається захисник в апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_7 за період перебування в установі пройшов необхідні медичні обстеження і з приводу захворювання на хронічний вірусний гепатит С обвинувачений перебуває на обліку у медичній частині № 19. Застережень щодо перебування ОСОБА_7 із встановленим діагнозом в умовах ізоляції дана довідка не містить.
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни обвинуваченому запобіжного заходу за наслідками апеляційного розгляду.

З урахування рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 та керуючись ст.ст.177, 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :
ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4