Справа № 201/5090/18
Провадження № - 1кп/201/199/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001030 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 15 жовтня 2010 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді арешту строком на один місяць два дні;

- 12 квітня 2011 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік;

- 26 жовтня 2011 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк два місяці за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2011 року, остаточно призначивши покарання у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі;

- 24 жовтня 2012 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк шість місяців за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2011 року, остаточно визначивши покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 05 грудня 2012 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2012 року, остаточно визначивши покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 05 листопада 2014 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. 395 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік;

- 17 січня 2015 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк один місяць за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року, остаточно визначивши покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 17 березня 2015 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк один рік шість місяців за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2015 року остаточно визначивши покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі;

- 29 вересня 2015 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України частково приєднане невідбутий строк один рік чотири місяці за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2015 року, остаточно визначивши покарання у вигляді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі, звільнений 07 червня 2017 року на підставі ухвали Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2017 року умовно достроково на п`ять місяців одинадцять днів;

- 06 липня 2018 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном один рік;

- 15 лютого 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк два роки за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року остаточно визначивши покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі;

- 05 грудня 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк шість місяців за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2019 року остаточно визначивши покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

- 12 березня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2019 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , побачив грошові кошти, які знаходилися у гаманці який лежав у дамській сумочці на полиці, а саме 800 гривень, що належали ОСОБА_6 та які останній визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, вчиняючи злочин повторно, дістав із вищевказаного гаманця грошові кошти в розмірі 800 грн., після чого сховав їх в кишеню вдягнутих на ньому штанів. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 800 грн.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин без дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за аналогічний злочин, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України не встановлено, а висловлене ним каяття очевидно не є щирим і направлене виключно на пом`якшення покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних його обставин, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних злочинів.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2020 року, то суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2020 року у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_3 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2020 рок з 19 квітня 2019 року по день набрання цим вироком законної сили .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1