АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/81/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області справу за обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000015, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шимкове Ананьївського району Одеської області, українки, громадянки України, тимчасово не працюючої, офіційно не одруженої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 6 травня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває справа за обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000015, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 3 лютого 2020 року у справі призначено проведення підготовчого судового засідання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 24 січня 2020 року близько 7 години 45 хвилин, перебуваючи на території Шимківської НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ст. дошкільний навчальний заклад», який розташований за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, с.Шимкове, вул.Шкільна, 21, на ґрунті неприязних відносин, з раптово виниклого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи і оцінюючи свої дії, передбачаючи наслідки своїх дій, умисно нанесла ОСОБА_5 декілька ударів руками в область обличчя останньої, чим спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді численних подряпин обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
З урахуванням викладеного ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України умисному легкому тілесному ушкодженні.
З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування 31 січня 2020 року у місті Ананьїв Одеської області було укладено угоду про примирення (а.с.8-9) між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Вербове Ананьївського району Одеської області, працюючою технічним працівником в Шимківському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад», зареєстрованою та проживаючою в с.Шимкове Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданий 17 липня 2019 року органом ;5123 (Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області), та, на той час, підозрюваною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с.Шимкове Ананьївського району Одеської області, українки, громадянки України, офіційно не одруженою, тимчасово не працюючою, зареєстрованою та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 6 травня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідно до зазначеної угоди:
Потерпілою цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Матеріальних претензій потерпіла до підозрюваної не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до положень ст.66 КК України, зазначено: щире каяття, з`явлення із зізнанням.
Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного, відповідно до ст.67 КК України, відсутні.
Враховуючи, що підозрювана беззастережно визнає свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та з урахуванням особи підозрюваної, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, сторони узгодили призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до Пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року 2102 гривні.
З наведеного вбачається, що сторонами угоди про примирення узгоджено застосування до ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
Частиною 1 статті 53 КК України визначено, що штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої злочином, або отриманого внаслідок вчинення злочину доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Суд, встановивши, що такий злочин вчинено у співучасті і роль виконавця (співвиконавця), підбурювача або пособника у його вчиненні є незначною, може призначити таким особам покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, без урахування розміру майнової шкоди, завданої злочином, або отриманого внаслідок вчинення злочину доходу.
З наведеного вбачається, що покарання узгоджене сторонами угоди про примирення відповідає положенням загальної та спеціальної частин Кримінального кодексу України.
Угода також містить відомості про те, що її сторонам відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст..473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст..476 КПК України.
Угоду скріплено підписами потерпілої ОСОБА_5 та підозрюваної ОСОБА_4 .
Частиною 1 статті 474 КПК України визначено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
У відповідності до положень ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
7 квітня 2020 року у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано в обвинуваченої ОСОБА_4 , чи цілком вона розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
На що обвинувачена ОСОБА_4 повідомила, що вона беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КПК України, її позиція щодо визнання вини та укладення угоди є добровільною, їй зрозуміло, що вона має право на справедливий судовий розгляд, проте не бажає скористатися цим правом.
Також судом було роз`яснено обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України та з`ясовано чи розуміє вона їх.
На що, ОСОБА_4 повідомила суду, що наслідки укладення та затвердження угоди їй були роз`яснені та зрозумілі.
Крім того, судом було з`ясовано у обвинуваченої ОСОБА_4 чи зрозуміло їй характер обвинувачення.
На вказане запитання ОСОБА_4 повідомила, що вона розуміє, що вона обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у тому, що 24 січня 2020 року близько 7 години 45 хвилин, перебуваючи на території Шимківської НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ст. дошкільний навчальний заклад», який розташований за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, с.Шимкове, вул.Шкільна, 21, на ґрунті неприязних відносин, з раптово виниклого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вона спричинила тілесні ушкодження останній. Вину у вчиненні цього злочину вона визнає.
Також, судом було з`ясовано чи цілком обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що в разі затвердження судом угоди про примирення до неї буде застосовано покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
На що ОСОБА_4 зазначила, що вид та розмір покарання їй зрозумілі, це покарання є узгодженим між нею та потерпілою, вона не заперечує проти застосування до неї цього покарання.
Також, під час проведення підготовчого судового засідання судом було роз`яснено потерпілій ОСОБА_5 положення 473 КПК України про наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема обмеження у оскарженні вироку суду, та з`ясовано чи цілком він їх розуміє.
Потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду, що наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їй зрозумілі, її позиція щодо укладення угоди є добровільною, нею з ОСОБА_4 узгоджено покарання, яке буде призначено обвинуваченій, будь-яких претензій до обвинуваченої вона не має та бажає щоб суд затвердив угоду.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що право на укладення угоди про примирення надане потерпілому та підозрюваному Кримінальним процесуальним кодексом України, вони вільні скористатися ним у будь-який час до виходу суду до нарадчої кімнати, як вбачається з угоди про примирення, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначеним правом скористалися. Як зазначила прокурор, на її думку позиція сторін щодо укладення та затвердження угоди є добровільною, кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості та по ньому може бути укладено угоду про примирення, сторонами узгоджено покарання, яке відповідає санкції частини 1 статті 125 КК України, у зв`язку з чим прокурор не заперечує проти затвердження угоди.
В подальшому за погодженням учасників підготовчого засідання прокурором було оголошено та надано суду для долучення до матеріалів справи матеріали, що характеризують обвинуваченого, а саме:
1)вимогу про судимість відносно ОСОБА_4 від «28» січня 2020 року. з якої вбачається, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась та судимості не має;
2)лист Комунальної установи «Ананьївська центральна районна лікарня» від «29» січня 2020 року №70, з якого вбачається, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває;
3)довідкухарактеристику видану Шимківською сільською радою Ананьївського району Одеської області «24» січня 2020 року за №80, відповідно до якої ОСОБА_4 зареєстрована та проживає на території сільської ради, є матір`ю багатодітної сім`ї, ніде не працює, проводить догляд за дитиною до трьох років, проживає за рахунок соціальних виплат, схильності до зловживання спиртними напоями не має. скарг на неї до сільської ради не надходило;
4)довідку Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області від «24» січня 2020 року за №79, відповідно до якої ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входить: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 співмешканець; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 син; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - донька.
За згодою учасників судового засідання вказані документи були долучені до матеріалів справи.
В подальшому судом було поставлено питання щодо можливості завершення розгляду угоди, позиції сторін що її уклали та прокурора, щодо можливості її затвердження.
Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що її позиція щодо укладення угоди та її затвердження є добровільною, їй цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, вона просить суд затвердити угоду про примирення між нею та ОСОБА_4 .
Обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних в угоді про примирення, вона беззастережно визнає, їй зрозумілий вид та розмір узгодженого покарання, її позиція щодо визнання вини, укладення та затвердження угоди є цілком добровільною, вона просить суд затвердити угоду.
Прокурор зазначила, що проти затвердження угоди вона не заперечує.
Суд перевіривши угоду про примирення, заслухавши пояснення сторін угоди та прокурора, приходить до висновку, що угоду може бути затверджено з наступних підстав.
Так, частиною 1 статті 468 КПК України визначено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Відповідно до ч.3 ст.468 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
З угоди про примирення (а.с.8-9), вбачається що її укладено 31 січня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000015, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 .
Санкцією частини 1 статті 125 КК України передбачено призначення особі покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року..
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведеного вбачається, що угоду укладено з дотриманням положень ч.ч.1, 3 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочину не великої тяжкості між потерпілим та підозрюваним.
Статтею 471 КПК України визначено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
При цьому, вивченням угоди встановлено, що її зміст цілком відповідає положенням ст.471 КПК України та містить усі передбачені нею відомості, вона складена 31 січня 2020 року в місті Ананьїв Одеської області, скріплена підписами потерпілої ОСОБА_5 та підозрюваної (обвинуваченої) ОСОБА_4 .
Судом під час підготовчого судового засідання, у відповідності до вимог ч.5 ст.474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що її право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, їй зрозуміле, проте скористатися ним вона не бажає, свою вину вона визнає, їй роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення та вид узгодженого при укладенні угоди покарання, яке буде застосовано до неї в разі укладення угоди, її позиція є добровільною.
Потерпіла у судовому засіданні також зазначила, що їй роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, її позиція є добровільною.
У відповідності до положень ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
При цьому, під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що умови угоди відповідають положенням Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
З пункту 6 угоди вбачається, що сторони угоди узгодили призначення підозрюваній (обвинуваченій) ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень та відповідає санкції частини 1 статті 125 КК України.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частиною 5 статті 65 КК України визначено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Частиною 1 статті 53 КК України визначено, що штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої злочином, або отриманого внаслідок вчинення злочину доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Суд, встановивши, що такий злочин вчинено у співучасті і роль виконавця (співвиконавця), підбурювача або пособника у його вчиненні є незначною, може призначити таким особам покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, без урахування розміру майнової шкоди, завданої злочином, або отриманого внаслідок вчинення злочину доходу.
При цьому, в судовому засіданні обставин, які б унеможливлювали призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу та його виконання нею не встановлено.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Під час судового засідання було встановлено, що позиція сторін угоди щодо укладення та затвердження угоди є добровільною, сторони дійсно примирилися.
Відповідно до умов угоди обвинувачений не бере на себе будь-яких обов`язків виконання яких є очевидно неможливим.
Підстав вважати, що відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, при розгляді угоди судом не встановлено.
Враховуючи викладене суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , призначивши обвинуваченій покарання узгоджене сторонами угоди.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.
Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.
Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Також, з обвинувального акту вбачається, що у кримінальному провадженні речові докази відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 468-469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Вербове Ананьївського району Одеської області, працюючою технічним працівником в Шимківському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад», зареєстрованою та проживаючою в с.Шимкове Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданий 17 липня 2019 року органом ;5123 (Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області), та, обвинуваченою (на момент укладення угоди - підозрюваною) - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с.Шимкове Ананьївського району Одеської області, українки, громадянки України, офіційно не одруженою, тимчасово не працюючою, зареєстрованою та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 6 травня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , укладену у кримінальному провадженні №0000015, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, громадянки ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.
Цивільний позов потерпілою та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку направити потерпілому.

Головуючий суддя: ОСОБА_10