Справа № 204/1767/20
Провадження № 1-кп/204/499/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003007 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, учень 11 класу КЗО «Середня загальноосвітня школа № 46»ДМР, не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх дітей немає, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , психолога ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003007 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості від 16.04.2020 року, укладену між нею та обвинуваченим - неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю законного представника ОСОБА_5 , а також захисника адвоката ОСОБА_7 , зазначивши, що є всі підстави для затвердження даної угоди.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому обвинувачений пояснив, що робив те, що написано в угоді. Його затримали після того, як він зробив закладки. Робив закладки заради отримання грошових коштів. Це відбувається таким чином: робить закладку, фотографує. Повинен був відправити по «Телеграм каналу» невідомому чоловіку, який повинен був заплатити. До затримання вже поклав закладку. Після того, як його затримали, він показав де саме її заклав. Він не знає хто йому дав наркотичний засіб знайшов зроблену невідомою особою закладку і забрав безкоштовно. Гроші за наркотичний засіб не перераховував. Після того, як він робив фотографію закладки, йому перераховують гроші. По «Телеграм каналу» зв`язався з невідомою особою, яка дала йому наркотичні засоби на реалізацію. Він побачив на стіні будинку надпис з назвою каналу у «Телеграм каналі». Зайшов у «Телелеграм канал» та написав на вказану адресу, що бажає працювати. Йому видали фотографію з зображенням вул. Паторжинського. Він там забрав ці сліп-пакети. Поїхав на вул. Тітова там розклав ці закладки, за що і повинен був отримати гроші, але його затримали працівники поліції. Він визнає вину, угоду укладав добровільно, а тому просив суд затвердити її. Також суду пояснив, що суть пред`явленого обвинувачення йому зрозуміла, визнає себе винуватим та щиро розкаюється. Міра покарання з ним узгоджена. Підписання угоди є добровільним та є не примусом з боку правоохоронних органів. Йому зрозумілі наслідки укладання угоди.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 просила затвердити угоду.
Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено два види угод, один з яких - угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, другий - угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Угода про визнання винуватості укладається між прокурором та підозрюваним/обвинуваченим за ініціативою будь-кого із цих осіб. Участь захисника у разі укладення такої угоди згідно з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди про визнання винуватості.
Відповідно до вимог п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).
Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, звільнення від його відбування з випробуванням), наявність підстав для відмови в її затвердженні (ч.7 ст. 474 КПК України), заслуховує думку сторін щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається.
Відповідно до угоди від 16.04.2020 року, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування повністю, безумовно та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся та зобов`язується повністю виконувати взяті на себе зобов`язання, а саме: беззастережно визнати висунуте йому обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати у викритті кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 30000601 від 18.03.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Сторони також погоджуються, що факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину у неповнолітньому віці, а також факт щирого каяття, повного та беззастережного визнання ОСОБА_8 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину і де шкода завдана лише суспільним інтересам, активного сприяння з його боку у розкритті та встановленні обставин вчиненого ним злочину, є обставинами, які відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують його покарання. Сторони також погоджуються, що під час досудового розслідування обстави, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_9 не встановлено. З урахуванням наявних двох вказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину та відсутності обставин, які б обтяжували йому покарання, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вперше вчинив інкримінований йому злочин, при цьому на обліку в органах у справах дітей не перебуває, на обліку у психіатра та нарколога також не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, навчається, а також зобов`язується співпрацювати під час досудового розслідування та судового провадження, враховуючи наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, викритті кримінальних правопорушень, сторони дійшли згоди, з огляду на положення ст. ст. 65,75,104 КК України, використати положення ст. 69 КК України та узгодити основне покарання ОСОБА_8 , нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України та призначити ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна. Враховуючи викладене та згоду обвинуваченого на співпрацю з правоохоронними органами, сторони погоджуються на звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ст. ст. 75,104 КК України від відбування покарання з іспитовим строком два роки, з покладанням обов`язків на період іспитового строку, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому узгоджена сторонами міра покарання не відповідає вимогам закону і не відповідає інтересам суспільства.
Так, сторонами наведені підстави для застосування ст. 69 КК України, а саме існують декілька пом`якшуючих обставин, у відповідності до ст. 66 КК України а саме: беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованого ним кримінального правопорушення, щире розкаяння та активне сприяння з боку обвинуваченого у розкритті та встановленні обставин вчиненого ним злочину, а також в угоді про визнання винуватості зазначено пом`якшуючими обставинами: повне визнання винуватості, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім, сприяння у розкриттю кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000601 від 18.03.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Визначені в угоді про визнання винуватості обставини, що пом`якшують покарання, є обставинами, які прокурор зобов`язаний врахувати при вирішенні питання про можливість укладення самої угоди, відповідно до ст. 470 КПК України.
Судом встановлено, що узгоджена сторонами міра покарання не відповідає вимогам закону, оскільки сторонами не наведено підстави для застосування ст. 69 КК України. Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 69 КК України, визначає такі підстави, які можуть обумовити призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом: 1) наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; 2) тяжкість вчиненого злочину; 3) урахування особи винного, що передбачає урахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.
Аналізуючи надані в судовому засідання покази обвинуваченого ОСОБА_8 суд не вбачає в діях обвинуваченого щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, а також того, що він співпрацюватиме у викритті іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений під час підготовчого судового засідання не викрав особу (осіб), які йому передали наркотичний засіб для подальшого його збуту, що свідчить про відсутність щирого каяття, та небажання сприяти розкриттю злочину.
Обвинувачений збував особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 9, 736г., що в перерахунку на висушену речовину становить 8,613г., розфасовані у 10 сліп-пакети, тобто він своїми злочинними діями наражав на небезпеку інших осіб.
Окрім того, в угоді про визнання винуватості не зазначено, яким чином зазначені вище обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Відтак, сторонами при узгодженні покарання, стаття 69 КК України була застосована безпідставно.
Про наявність цих обставин суд може зробити висновок лише після проведення судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання, та це питання відноситься виключно до компетенції суду.
Частиною 7 ст. 474 КПК України передбачено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що слід відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України.
Відповідно суд відмовляє в затвердженні вказаної угоди про визнання винуватості та продовжує розгляд кримінального провадження у загальному порядку.
Суд вважає за доцільне роз`яснити сторонам п. 8 ст. 474 КПК України, згідно якого повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.50, 65,69,75,104 КК України, ст. ст. 314, 468, 470, 472, 474 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в затвердженні угоди від 16 квітня 2020 року, укладеної між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю законного представника ОСОБА_5 , а також захисника адвоката ОСОБА_7 про визнання винуватості на підставі п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України.
Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0003007 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 16 квітня 2020 року о 15 годині 20 хвилин в залі судового засідання № 18 Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: пр. Пушкіна, 77б, місто Дніпро.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати учасників процесу.
Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1