Номер провадження: 11-сс/813/796/20
Номер справи місцевого суду: 495/2544/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному проваджені № 0000707, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2020 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 днів, а саме до 04.07.2020 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному проваджені № 0000707, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що лише наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за своїми наслідками та способами застосування прирівнюється до тримання під варти, оскільки прокурором не доведено наявність хоча б одного із заявлених в клопотанні слідчого ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваної, яка є заміжньою та має на утриманні двох дітей, один з яких є неповнолітнім, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, враховуючи, що слідчі дії у даному кримінальному провадженні не завершені.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2020 року скасувати, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20:00 години до 08:00 години строком на 60 днів, за місцем фактичного її проживання, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовує вимоги тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у замаху на вчинення інкримінованих їй тяжких злочинів, а тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, вказує на існування заявлених в клопотанні слідчого ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому на думку прокурора, слідчий суддя невірно дійшов висновків про можливість застосування відносно ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є неспівмірним та не здатний в повному обсязі унеможливити настання ризиків, що надає можливість підозрюваній перешкоджати кримінальному провадженню.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 в 2019 році, більш точної дати, часу і місця в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків , з метою власного збагачення, використовуючи завідомо підроблені офіційні документи, ввівши в оману, що не існуючий об`єкт нерухомості, розташований по АДРЕСА_2 , належить їй на праві власності, з метою подальшої приватизації, уклавши із Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області договір оренди земельної ділянки площею 0,0717 га, кадастровий номер: :02:019:0229, за вищевказаною адресою, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу одеської області ОСОБА_12 , в реєстрі за №720 від 25.06.2019 року, терміном на 49 років, шляхом обману, придбала право користування на вказану земельну ділянку з нормативно-грошовою оцінкою. На момент укладання договору оренди, в сумі 388 291 гривень 50 копійок, що більш ніж 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинила інтересам держави шкоду у великих розмірах.

Заволодівши право користування на земельну ділянку, ОСОБА_8 , у відповідність до п. «а» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, в безоплатну власність земельну ділянку не отримала, з причин, що не залежали від її волі, оскільки не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку захисника та підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність на даній стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого, та ніким з учасників не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як убачається з матеріалів провадження, на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у замаху на вчинення та у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, одне з яких є тяжким та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Водночас апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що сама лише по собі тяжкість інкримінованих підозрюваній злочинів не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за своїми наслідками та способами застосування прирівнюється до тримання під вартою, про що неодноразово наголошував й ЄСПЛ у своїх висновках.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що стороною обвинувачення не наведено даних про порушення підозрюваною обов`язків, покладених на неї оскаржуваною ухвалою слідчого судді. Матеріали провадження таких даних також не містять. В судове засідання апеляційного суду підозрювана з`явилася та надала суду свої пояснення.

Апеляційний суд приймає до уваги дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , яка, як свідчать матеріали провадження, є громадянкою України, має постійне місце реєстрації та проживання на території Одеської області, на утриманні має двох дітей, один з яких неповнолітній, та є не судимою особою, що вказує на існування у неї міцних соціальних зв`язків.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту підтверджено і не заперечувалося стороною обвинувачення, що ОСОБА_8 має на утриманні двох дітей, а відносно її чоловіка в рамках іншого кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому у разі застосування домашнього арешту відносно підозрюваної її діти будуть позбавлені належного піклування.

Крім того, апеляційний суд враховує необхідність встановлення достатніх підстав, які вказують на існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також таких підстав, які б свідчили про можливість або неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З урахуванням встановлених апеляційним судом даних про особу підозрюваної, тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнанні її винуватою, за наявності у неї міцних соціальних зв`язків, апеляційний суд доходить висновку про існування незначного ступеню ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у замаху на вчинення злочину, на думку апеляційного суду, існує ймовірність, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду та вважає, що під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого, стороною обвинувачення не доведено існування інших заявлених в клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На підтвердження існування зазначених ризиків стороною обвинувачення не було надано належних доказів й під час апеляційного розгляду.

Таким чином, враховуючи наведене, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 , яку ніхто з учасників процесу не оскаржує, а також дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох дітей, один з яких є неповнолітнім, та з моменту застосування відносно неї запобіжного заходу оскаржуваною ухвалою вона не порушувала покладенні на неї обов`язки, апеляційний суд вважає застосування відносно підозрюваної слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання виправданим та таким, що здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків.

Будь яких даних, які б доводили протилежне прокурором апеляційному суду представлено не було.

Висновки апеляційного суду.
Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваної, обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею законно та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Будь яких інших даних, які б свідчили про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального кодексу прокурором представлено не було та колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 179, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.05.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному проваджені № 0000707, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2020 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4