Справа №487/1629/20
Провадження №1-кс/487/2714/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2020 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000316 від 18.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000316 від 18.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В своїй скарзі заявник просив суд скасувати вищезазначену постанову, оскільки вважає її незаконною та безпідставною та передчасною, а досудове розслідування незадовільним, проведеним у порушення ст. 242 КПК України, оскільки під час досудового розслідування слідчим не проведено судово-медичну експертизу та інші дії.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Крім того, в цій заяві свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Першим СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000316 від 18.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З поданої скарги вбачається, що у період з червня 2000 по листопад 2018 року ОСОБА_3 працював в органах прокуратури. Під час виконання службових обов`язків, а саме проведенні негласних слідчих (розшукових) дій у одному з кримінальних проваджень, 18.08.2017 слідчо-оперативна група, якою керував останній, направлялася до міста Подільськ Одеської області. В одному з автомобілів знаходився за кермом оперуповноважений ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 , а поруч з водієм - заявник. Під час руху, зазначений автомобіль перекинувся декілька разів, у результаті чого, ОСОБА_5 загинув, а ОСОБА_3 було завдано тілесні ушкодження. За результатами лікування від отриманої травми, мені встановлено 2 групу інвалідності.

Прокуратурою Одеської області проводилося досудове розслідування у даному кримінальному провадженні та за його результатами кримінальне провадження №0000316 від 18.08.2017 закрито 12.04.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.12.2019 дану постанову про закриття зазначеного кримінального провадження скасовано з підстав неповноти досудового розслідування та інших. А саме, судом зазначено, що слідчим у порушення вимог ст. 242 КПК України не проведено судово-медичну експертизу на предмет встановлення наявності, характеру та ступеню важкості тілесних пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди та інших питань.

В подальшому, 10.04.2020, вже слідчим СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 18.08.2017, за фактом скоєння ДТП за участю автомобіля марки «Тойота», модель «Ландкрузер Прадо» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «Мерседес», модель «Спринтер» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якої водій автомобіля марки «Тойота» ОСОБА_5 загинув на місці закрито, у зв`язку з встановленням відсутності у діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч. 1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим в повному обсязі не виконані.

З матеріалів кримінального провадження та доданих до скарги доказів, зокрема з копії журналу реєстрації виїзду швидкої допомоги Подільської міської лікарні за 18.08.2017 (записи 10680 та 10683), вбачається що ОСОБА_5 помер внаслідок ДТП, а ОСОБА_3 завдано закриту черепно-мозкову травму.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, на те що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.12.2019, якою скасовано постанову про закриття зазначеного кримінального провадження, з підстав неповноти досудового, а саме слідчим у порушення вимог ст. 242 КПК України не проведено судово-медичну експертизу на предмет встановлення наявності, характеру та ступеню важкості у ОСОБА_3 тілесних пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, на даний час, слідчим не з`ясовано порушених ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.12.2019 питань та не встановлено наявності, характеру та ступеню важкості у ОСОБА_3 тілесних пошкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.08.2017.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000316 від 18.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 10.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000316 від 18.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1