ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1590/17 Номер провадження 11-кп/814/155/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника органу пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 10.09.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.; 2) 04.11.2011 року Кобеляцьким районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 3) 08.07.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 4) 05.11.2013 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі; 5) 31.10.2014 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 13.01.2015 року Апеляційним судом Полтавської області дії за ч. 3 ст. 185 КК України перекваліфіковані на ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; 6) 13.03.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,засудженого вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 11.09.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

відмовлено в задоволенні подання старшого інспектора Подільського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні подання суд вказав, що незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_7 не виконував належним чином обов`язки, покладені на нього судом при звільненні від відбування покарання з іспитовим строком, 3 рази не з`явився до органу пробації на реєстрацію, не надавши доказів існування поважних причин, з огляду на те, що інші обов`язки він не порушував, зобов`язується в подальшому умови звільнення від відбування покарання не порушувати, а тому відсутні достатні підстави стверджувати про його небажання стати на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання старшого інспектора Подільського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_7 .
На обґрунтування вимог вказує, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 11.09.2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, покладено обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Проте, 13.08.2018, 08.10.2018, 14.01.2019 ОСОБА_7 не з`явився до органу пробації на реєстрацію, підтверджуючих поважність причин неявок документів не надав.

У зв`язку з цим інспектор органу пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак, як зазначає прокурор, ОСОБА_7 продовжував порушувати обов`язки, покладені вироком суду та не з`явився на реєстрацію 21.01.2019, 11.02.2019.

Посилається на те, що судом не взято до уваги відомості про особу засудженого, який 8 разів притягувався до кримінальної відповідальності, з них двічі відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор та представник органу пробації підтримали подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, захисник та засуджений заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи подання старшого інспектора Подільського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства цілком дотримався.
З матеріалів судового провадження та особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 11.09.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
11.09.2017 року ОСОБА_7 надав суду підписку, відповідно до якої зобов`язався після набрання вироком законної сили з`явитися до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання для постановки на облік згідно вироку суду.
Вирок суду відносно ОСОБА_7 набрав законної сили та направлений для виконання до Подільського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області за місцем проживання засудженого.
19.10.2017 року засуджений ОСОБА_7 взятий на облік Подільського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області.
23.10.2017 року ОСОБА_7 з`явився до органу пробації для постановки на облік, в цей же день йому роз`яснено покладені судом обов`язки, попереджено, що у разі ухилення від їх виконання або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі, що підтверджується підпискою (арк. 14 особової справи).
В написаних власноруч поясненнях ОСОБА_7 зазначив, що йому роз`яснені обов`язки, які покладено на нього судом, наслідки їх невиконання та вказав, що зобов`язується їх не порушувати, а в анкеті зазначив місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , що відповідає даним, вказаним у вироку суду (арк. 15-16, 19 особової справи).
23.10.2017 року інспектором винесено постанову про встановлення днів явки засудженого ОСОБА_7 на реєстрацію, відповідно до якої останній зобов`язався з`являтись до Подільського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області 2 та 4 понеділок кожного місяця з 9-00 до 13-00, з 14-00 до 18-00 год., засуджений ознайомлений з постановою в день її винесення, що підтверджується його особистим підписом (арк. 17 особової справи).
13.08.2018 року, 08.10.2018 року та 14.01.2019 року ОСОБА_7 не з`явився до органу пробації на реєстрацію, що об`єктивно відображене у листку реєстрації (арк. 18 особової справи).
В письмових поясненнях від 27.08.2018 року ОСОБА_7 зазначив причиною неявки на реєстрацію 13.08.2018 року перебування в м. Харкові на роботі, зазначив, що документів на підтвердження вказаної обставин надати не може, оскільки працював неофіційно, повідомити інспектора не зміг, оскільки загубив телефон (арк. 71 особової справи).
Згідно письмових пояснень від 22.10.2018 року ОСОБА_7 пояснив неявку на реєстрацію 08.10.2018 року тим, що хворів, зобов`язався надати відповідні документи. В письмових поясненнях від 16.01.2019 року зазначив причиною неявки на реєстрацію 14.01.2019 року перебування в м. Камянець-Подільському на роботі, вказав, що документів, які це підтверджують, надати не може, оскільки працював неофіційно (арк. 78, 105 особової справи).
За вказані порушення інспектором органу пробації засудженому виносились офіційні попередження 27.08.2018, 22.10.2018, 16.01.2019 (арк. 72, 77, 106 особової справи).
З наведеного вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з наявних 30 відміток в листку реєстрації (арк. 18 особової справи), не з`явився 3 рази, у зв`язку з чим інспектором виносилися попередження.
Положення статті 166 КВК України передбачають, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Отже з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, з огляду на те, що хоча засуджений ОСОБА_7 і допускав порушення покладеного на нього обов`язку з`являтися до уповноваженого органу пробації для реєстрації, проте такі випадки були поодинокі та в цілому даний обов`язок ОСОБА_7 виконувався. Відомості про порушення засудженим інших обов`язків, вчинення адміністративних правопорушень або кримінальних злочинів суду не надано. А тому, є недоведеним факт небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.
З огляду на викладене, апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4