ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/135/20 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжні заходи Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2020 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді заступника головного лікаря некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС»» Херсонської обласної ради, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , перебуваючи відповідно до наказу від 13.11.2017 року № 109 на посаді заступника головного лікаря з медичної частини Комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС» Херсонської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Морська, 4 мав відповідно до посадової інструкції наступні права та обов`язки: здійснювати керівництво лікувальною роботою, контроль за дотриманням правил догляду за хворими; особисто проводити контроль за якістю лікування, та догляду за хворими; вирішувати питання госпіталізації та виписки хворих; перевіряти правильність та періодичність ведення медичної документації, оформлення лікарських довідок про смерть; очолювати лікарсько-консультативну комісію лікарні; організовувати навчання лікарів та середнього медичного персоналу шляхом проведення конференцій; здійснювати нагляд за дотримання медичним персоналом правил внутрішнього трудового розпорядку, наказів, інструкцій та розпоряджень по охороні праці і виробничої санітарії; давати розпорядження і перевіряти обсяг і якість роботи, лікарів середнього та молодшого медичного персоналу; приймати рішення у межах компетенції.

Тобто, постійно обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, являючись відповідно до Примітки 1 до ст. 364 КК України службовою особою, якій згідно зі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, з метою отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби, умисно, з метою протиправного особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вчинення послідовних дій, вимагав та отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за наступних обставин.

Відповідно до рішення рішенням XXIX сесії Херсонської обласної ради VII скликання № 1415 створено комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня «ХОСПІС»» Херсонської обласної ради, шляхом перетворення з комунального закладу «Обласна лікарня «ХОСПІС»» Херсонської обласної ради.

Визнано комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня «ХОСПІС»» Херсонської обласної ради правонаступником усього майна, прав та обов`язків комунального закладу «Обласна лікарня «ХОСПІС»» Херсонської обласної ради.

Відповідно статуту комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС»», затвердженого рішенням XXIX сесії Херсонської обласної ради VII скликання 18.10.2019 року № 1415, комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня «ХОСПІС»» Херсонської обласної ради є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної високоспеціалізованої медичної допомоги будь яким особам у порядку та на умовах, установлених законодавством України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров`я щодо удосконалення надання медичної допомоги» від 07.07.2011 року № 3611-VI встановлено, що на останніх стадіях перебігу невиліковних захворювань пацієнтам надається паліативна допомога, яка включає комплекс заходів, спрямованих на полегшення фізичних та емоційних страждань пацієнтів, а також надання психологічної і моральної підтримки членам їх сімей.

Паліативна допомога надається безоплатно за направленням закладу охорони здоров`я, в якому пацієнтові надавалася вторинна (спеціалізована) чи третина (високоспеціалізована) медична допомога, з яким укладено договір про медичне обслуговування населення.

Відповідно до п. 3.1 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 21.01.2013 року № 41 встановлено, що паліативна допомога надається безоплатно за направленням закладу охорони здоров`я.

У кінці листопада 2019 року ОСОБА_10 з метою направлення своєї бабусі ОСОБА_12 на паліативне лікування, звернувся до комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС», що розташовано за адресою: м. Херсон, вул. Морська, 4.

ОСОБА_7 знаходячись у власному кабінеті, адміністративної будівлі комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС», повідомив ОСОБА_10 , що для оформлення ОСОБА_12 до комунального закладу необхідно надати огляд дільничного лікаря - терапевта та здати необхідні аналізи.

13.12.2019 року ОСОБА_7 знаходячись у кабінеті заступника головного лікаря адміністративної будівлі комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС» за адресою м. Херсон, вул. Морська, 4, керуючись корисливими мотивами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_10 про необхідність надання йому неправомірної вигоди загальною сумою 6 000 грн., за вирішення питання щодо госпіталізації ОСОБА_12 до комунального закладу, проходження нею медичної допомоги та не виписки її з вказаного закладу, після чого отримав від ОСОБА_10 вищевказану суму коштів.

01.01.2020 року близько 13 години, ОСОБА_7 знаходячись у кабінеті заступника головного лікаря, адміністративної будівлі комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС» за адресою м. Херсон, вул. Морська, 4, керуючись корисливими мотивами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, зменшивши суму отримання неправомірної вигоди висунув вимогу ОСОБА_10 про надання йому неправомірної вигоди загальною сумою 5 000 грн., за вирішення питання щодо госпіталізації ОСОБА_12 до комунального закладу, проходження нею медичної допомоги та не виписки її з вказаного закладу.

ОСОБА_10 зрозумівши, що у нього вимагають неправомірну вигоду, з метою запобігання настанню шкідливих наслідків для своїх законних інтересів, розуміючи, що у випадку не надання вказаних грошових коштів його бабуся ОСОБА_12 буде виписана з вказаного комунального закладу був вимушений прийняти вимогу ОСОБА_7 , щодо надання неправомірної вигоди.

ОСОБА_10 знаходячись у приміщенні комунальної установи повідомив, що планує виїзд на роботу закордон та не має можливість зустрітись з ним наступного разу тому його інтереси буде представляти ОСОБА_11

06.02.2020 року близько 11 години, ОСОБА_7 знаходячись у кабінеті власному кабінеті, адміністративної будівлі комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС»» за адресою м. Херсон, вул. Морська, 4, керуючись корисливими мотивами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_11 про необхідність надання йому неправомірної вигоди загальною сумою 8 000 грн., за вирішення питання щодо продовження госпіталізації ОСОБА_12 у комунальному закладі, проходження нею медичної допомоги та не виписки її з вказаного закладу.

06.02.2020 року близько 11 години, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді заступника головного лікаря з медичної частини КЗ «Обласна лікарня «ХОСПІС», знаходячись у власному кабінеті адміністративної будівлі комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС»» за адресою м. Херсон, вул. Морська, 4, керуючись корисливими мотивами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти загальною сумою 8 000 грн., за вирішення питання, щодо продовження госпіталізації ОСОБА_12 до комунального закладу, проходження нею медичної допомоги та не виписки її з вказаного закладу.

У цей же день, після одержання вказаної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_7 були виявлені співробітниками правоохоронних органів, з вилученням одержаної ним суми коштів у якості неправомірної вигоди.

Відомості за вказаним фактом 24 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. а 07 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_13 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого відмовлено та обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Зокрема, апелянт зазначає про необґрунтованість підозри, пред`явленої його підзахисному, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення певними доказам, посилаючись на неправдивость показань свідків та відсутність інших належних та допустимих доказів, які доводять правильність кваліфікації підозри.
Крім того, захисник зазначає про необґрунтованість ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді, через їх недоведеність.
Також, апелянт зазначає і про нездійснення судом аналізу факторів, визначених ст. 178 КПК України, з метою обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Вказує захисник і на ту обставину, що у спосіб визначений КПК України, підозра ОСОБА_7 не вручалась.
Заслухавши суддю-доповідача, захисників та підозрюваного на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, в судових дебатах сторони залишились на попередніх позиціях, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Прийняте слідчим суддею рішення про обґрунтованість підозри, наявності певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ст.194 ч.1 КПК України, а саме:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Як вбачається з матеріалів провадження а 07 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.01.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.02.2020 року; протоколом обшуку від 06.02.2020 року у приміщенні комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня «ХОСПІС»; - протоколом освідування ОСОБА_7 від 06.02.2020 року; - протоколом огляду та помітки наданих заявником грошових коштів у розмірі 8 000 гри.; - матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.
Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника про те, що надані суду докази, не доводять обставини, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 є особою працевлаштованою одруженою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Разом з тим, як вірно зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, має друзів на тимчасово окупованій території АР Крим та щороку туди виїжджає, користуючись паспортом для виїзду за кордон.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду. Доказів підтвердження наявності ризику, передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України, матеріали провадження не містять.
За вказаних обставин є неспроможними доводи апеляційної скарги про відсутність та необґрунтованість вищевказаних ризиків певними доказами про провадженні.
Крім того, не гуртуються на матеріалах провадження і доводи апеляційної скарги захисника щодо нездійснення судом аналізу факторів, визначених ст. 178 КПК України, з метою обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, як вбачається з оскаржуваної ухвали саме з урахуванням таких факторів, слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку слідчого судді зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.
Є безпідставними та не гуртуються на матеріалах провадження і доводи апеляційної скарги захисника про те, що у спосіб, визначений КПК України, підозра ОСОБА_7 не вручалась, оскільки як вбачається з матеріалів провадження 07.02.2020 року, під час вручення ОСОБА_7 повідомленні про підозру, останній відмовився ставити підпис про його отримання, що засвідчено підписом двох свідків.
За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: