УХВАЛА
(про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту)
Справа № 348/835/20
Провадження № 1-кс/348/241/20

28 травня 2020 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні нікого не має, працюючого по тимчасових заробітках, раніше судимого: 02.11.2007 Надвірнянським районним судом за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт; 20.03.2008 Надвірнянським районним судом за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді 1 року 5 місяців 30 днів позбавлення волі; 19.12.2008 умовно-достроково звільненого від відбування покарання з невідбутим терміном 4 місяці, 21 день; 15.10.2009 Надвірнянським районним судом за ч. З ст. 185, ст. 69, ч. З ст. 357, ч. 1 ст. 263, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 2 років обмеження волі; постановою Долинського районного суду від 08.02.2010 невідбуту частину покарання - 9 місяців, 12 днів замінено на виправні роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітної плати; 07.12.2011 Каланчацьким районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців 2 днів з конфіскацією майна; згідно ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 28.02.2012 вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 07.12.2011 скасовано, а справу передано на новий розгляд; 09.11.2012 Каланчацьким районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 71, 72 КК України призначено покарання у виді 5 років 2 місяців 2 днів позбавлення волі; звільнений 22.07.2015 по відбуттю строку покарання; 20.03.2017 Надвірнянським районним судом за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік; 12.04.2019 до Надвірнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 296 КК України; 16.09.2019 Коломийським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту; 30.09.2019 до Надвірнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Клопотання надійшло до суду 28.05.2020.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 14.05.2020 щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітан поліції ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000324 від 14.05.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 13.05.2020 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_5 , проходячи попри територію господарства ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території подвір`я останньої, поруч паркана, який до кінця не обгороджений побачив велосипед марки «GIANТ» моделі АТХ 780, чорного кольору, в результаті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «GIANТ» моделі АТХ 780, чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/109/14/2-328ТВ/20 від 21.05.2020 становить 4406 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на суму 4406 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.

26.05.2020 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду відеозапису із камер відеоспостереження від 15.05.2020, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , та іншими доказами в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, та передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

В клопотанні слідчого зазначено що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі об`єктивно матиме можливість вчиняти тиск на неї, оскільки йому відома її особа. Крім того ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як будучи неодноразово засудженим за вчинення тяжких злочинів ОСОБА_5 на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив, продовжив вчиняти нові умисні корисливі злочини, і таким чином становить небезпеку для суспільства.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 не одружений, не має постійного місця роботи, усталеного способу життя, на утриманні у нього нікого не має, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків.

Вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів. Тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , можуть призвести до продовження його злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задоволити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що прокурором не доведені належними доказами існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має жодного наміру ухилятись від слідства та суду, буде добровільно з`являтись на виклики слідчого, також не має наміру чинити тиск на потерпілу, з якою вони є однесельчанами, а також не має жодного наміру вчиняти інші злочини. Також просить врахувати, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, працює по тимчасових заробітках, тобто має міцні соціальні зв`язки. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, також заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не має жодного наміру ухилятись від слідства та суду, впливати на потерпілу чи вчиняти інші злочини, він буде добровільно з`являтись на всі виклики слідчого та суду. Також просить суд врахувати, що він добровільно видав працівникам поліції викрадений велосипед. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

В силу ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду відеозапису із камер відеоспостереження від 15.05.2020, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , та іншими доказами в їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя дослідивши додані до клопотання матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 КПК України (показання свідків, письмові докази та інші) свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Приймаючи рішення про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приймає до уваги, що відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Преценденте право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

-ризик, що особа, якій предявлено обвинувачення не зявиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій предявлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання віправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;

-ризик, що особа, якій предявлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;

-ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невиновності, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний може ухилятися від правосуддя, слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, працює по тимчасових заробітках, тобто має міцні соціальні зв`язки. Крім того підозрюваний добровільно з`являється на виклики слідчого, визнав вину у вчиненому злочині, добровільно видав викрадений велосипед працівникам поліції.

Поряд з цим, суд приймає до уваги суспільний інтерес, обгрунтованість підозри, приймає до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, однак сама важкість та обставина притягнення до кримінальної відповідальності не може бути беззаперечною обставиною, яка свідчить про об`єктивну наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Таким чином в судовому засіданні не доведено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий суддя вважає не доведеним ризик впливу на потерпілу по кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний та потерпіла є односельчанами, перебувають у нормальних відносинах, підозрюваний добровільно повернув викрадений у потерпілої велосипед, тому прокурором та слідчим не доведено, що перебуваючи на волі буде чинити на потерпілу тиск.

Ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя вважає частково обгрунтованим, оскільки дійсно відносно нього направлено до Надвірнянського районного суду обвинувальні акти від 12.04.2019 за ч. 4 ст. 296 КК України та від 30.09.2019 за ч. 1 ст. 309 КК України, однак такий ризик не може бути достатнім для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором під час розгляду клопотання не надано достатньо переконливих доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного, так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів достатні для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання, прокурором та слідчим не доведено наявність достатніх підстав, передбачених п. 3 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Для запобігання встановлених ризикам слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з покладенням на підозрюваного обов`язків відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя, зваживши всі обставини справи, вважає саме такий запобіжний захід для підозрюваного найбільш об`єктивним, розумним, співмірним, та таким, що не становитиме для підозрюваного надмірний тягар.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів терміном до 26.07.2020 включно, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду, без застосування електронних засобів контролю, та з покладенням обов`язків на час судового розгляду кримінального провадження..

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-Прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

-Повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

-Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України і в`їзд в Україну, зобов`язавши Управління ДМС України в Івано-Франківській області прийняти відповідний паспорт на зберігання;

-Допускати працівників поліції до свого житла з метою контролю за поведінкою обвинуваченого та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених обов`язків.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою як особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали з 28.05.2020 до 26.07.2020 включно.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню Надвірнянським ВП ГУНП України в Івано-Франківській області. Контроль за виконанням покласти на Надвірнянську місцеву прокуратуру Івано-Франківської області.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1