Справа № 571/1332/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадженні № 571/1332/17 0000673) про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою загальною освітою, непрацюючої, неодруженої, пенсіонерки, раніше не судимої;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 із ОСОБА_7 5 жовтня 2015 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік свого житлового будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , побачивши на вказаній вулиці ОСОБА_5 , на грунті тривалих неприязних відносин умисно заподіяли останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Так, ОСОБА_6 тримаючи в руках дерев`яну палицю, підійшла до ОСОБА_5 , та під час суперечки із якою нанесла їй біля п`яти ударів цією палицею по різних частинах тіла, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді : травматичної припухлості м`яких тканин в правій тім`яній ділянці голови, крововиливу на правому стегні та лівому передпліччі, черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В подальшому ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_5 , яка лежала на землі, та взяв її руками за шию, стиснувши припідняв та кинув назад на землю, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з осадженням шкіри на шиї справа та крововиливу з осадженням в правій підключичній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В суді обвинувачені вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнали повністю.

По суті обвинувачений ОСОБА_7 показав, що у день, вказаний в обвинувальному акті, він дійсно перебував у власному господарстві, де здійснював будівельні роботи, в яких йому допомагав знайомий. В цей час по вулиці поряд із будинком обвинуваченого проходила ОСОБА_5 , із якою у матері ОСОБА_7 ОСОБА_6 дійсно розпочався словесний конфлікт. Обвинувачений пояснив, що він завів мати у двір, щоб припинити суперечку, однак, ні він ні мати жодних ударів потерпілій не наносили, а відтак, не завдавали тілесних ушкоджень.

Аналогічні покази дала в суді обвинувачена ОСОБА_6 , яка пояснила, що у неї із потерпілою існують давні неприязні стосунки. В день, вказаний в обвинувальному акті, вона на велосипеді поверталась додому, зустрівшись на вулиці із потерпілою, з якою у неї розпочалась словесна суперечка, під час якої вони одна одну ображали. В цей час ОСОБА_10 сказав їй, щоб вона зайшла у двір, що обвинувачена і зробила. ОСОБА_6 категорично заперечила факт нанесення нею або ОСОБА_7 будь-яких ударів потерпілій.

Дослідивши надані суду докази, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, визнані судом належними та допустимими, суд вважає доведеною винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину.

Підставою для початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до ст.214 КПК України, стала письмова заява про вчинення кримінального правопорушення, подана до Рокитнівського ВП ГУ НП в Рівненській області потерпілою ОСОБА_5 5 жовтня 2015 року, відповідно до якої цього числа заявникові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли тілесні ушкодження (а.к.п.7).

Потерпіла ОСОБА_5 в суді показала, що біля 19 год. 5 жовтня 2015 року вона ішла провідати онуку, яка захворіла. В той час, як потерпіла проходила біля будинку, де мешкають обвинувачені, з подвір`я вибігла ОСОБА_6 із дерев`яною шваброю в руках, якою почала наносити удари по плечах та стегнах потерпілій, нанісши загалом біля п`яти ударів. Зі слів потерпілої отримавши від обвинуваченої удар по нозі, вона впала. В цей час до неї підбіг обвинувачений ОСОБА_7 , який взяв потерпілу за горло та став стискати. Одразу після вказаних подій потерпіла побігла до свого сина, який відвіз її до лікарні.

Покази потерпілої підтверджуються повідомленням №3394 від 22 жовтня 2015 року за підписом головного лікаря Рокитнівської ЦРЛ, згідно із яким ОСОБА_5 о 19 год. 45 хв. 5 жовтня 2015 року дійсно звернулась на приймальне відділення та була скерована на подальше лікування в неврологічне відділення з діагнозом : закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня. 20 жовтня 2015 року звернулась за амбулаторною допомогою в поліклінічне відділення до лікаря окуліста з діагнозом : ангіопатія сітківки лівого ока, застій ЗН лівого ока (а.к.п.30).

Із висновку експерта №1076 від 5 листопада 2015 року, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 , встановлено, що у останньої виявлені наступні тілесні ушкодження : травматична припухлість м`яких тканин в правій тім`яній ділянці голови, крововиливи з осадженнями шкіри на шиї справа, крововилив з осадженням в правій підключичній ділянці, крововиливи на правому стегні та на лівому передпліччі. Під час стаціонарного лікування з 5 жовтня по 26 жовтня 2015 року в Рокитнівській ЦРЛ лікарями встановлена черепно-мозкова травма : струс головного мозку. Всі вказані тілесні ушкодження виникли не менш як від шести травматичних дій (ударів) тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею і по морфологічним ознакам відповідають терміну заподіяння 5 жовтня 2015 року. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від ударів кулаками або ногами, не характерні для виникнення при само падінні із стоячого положення, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.к.п. 34-35).

Покази потерпілої та інші наведені вище докази не суперечать даним, отриманим під час проведеного із ОСОБА_5 слідчого експерименту, під час якого потерпіла детально показала та розказала про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень обвинуваченими. Так, в ході вказаної слідчої дії потерпіла показала на статистові яким чином їй обвинуваченими заподіювались тілесні ушкодження (а.к.п.36-41).

Покази потерпілої співпадають із даними, отриманими в ході проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 , який на статистові продемонстрував яким чином обвинувачені наносили удари потерпілій, а також кількість та локалізацію цих ударів (а.к.п.49-54).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 в суді підтвердив, що приблизно о 18-19 годині 5 жовтня 2015 року він мив автомобіль біля мосту, після чого рухався вулицею Зарічною. Коли проїжджав поряд із будинком обвинувачених бачив, як із двору вибігла обвинувачена із дерев`яною палицею, схожою на швабру, якою потерпілій завдала удар в область голови. Після цього у дзеркало заднього виду свідок побачив, як з двору цього ж будинковолодіння вибіг обвинувачений та почав стискати руками шию потерпілої. Як відбувались подальші події свідок не бачив.

Із показів свідка ОСОБА_12 судом встановлено, що вона є сестрою потерпілої. 5 жовтня 2015 року до неї зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що цього дня, під час того, як вона проходила поряд із будинком ОСОБА_13 , із двору вибігли обвинувачені та побили її.

Наведені вище докази є послідовними, такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім цього, допитана судом свідок ОСОБА_14 показала, що в один із днів 2015 року вона прийшла додому до ОСОБА_6 , яка надавала їй перукарські послуги. Останньої не було на той момент дома, а тому свідок вирішила її дочекатись на подвір`ї. Під час вказаних подій свідок почула шум та крики, однак, вулиці їй видно не було. Через деякий час у двір зайшла ОСОБА_6 , яка вела велосипед. Остання була схвильована та повідомила, що у неї сталась суперечка із ОСОБА_5 . Свідок пояснила, що під час вказаних подій ОСОБА_7 весь час був на подвір`ї та з двору не виходив.

Свідок ОСОБА_15 в суді показала, що 5 жовтня 2015 року вона домовилась із ОСОБА_6 про отримання перукарських послуг та також як і попередній свідок, перебувала на подвір`ї будинковолодіння обвинуваченої, під час чого почула крики з боку вулиці, однак, самого конфлікту не бачила. Свідок також підтвердила, що ОСОБА_6 зайшла до подвір`я, при чому при ній був велосипед, в той час як потерпіла пішла далі вулицею.

В показах свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_7 був на подвір`ї та під час конфлікту, що відбувався за парканом, кричав обвинуваченій, щоб вона ішла додому, в той час, як свідок ОСОБА_15 пояснила, що ОСОБА_10 під час конфлікту був відсутній, оскільки перебував у гаражі.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_16 показав, що біля 17 год.в один із днів жовтня 2015 року він перебував на подвір`ї будинковолодіння ОСОБА_13 та допомагав ОСОБА_10 ремонтувати автомобіль. В цей час між матір`ю ОСОБА_10 та іншою жінкою відбувся словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_10 забрав мати у двір. Свідок запевняв, що під час конфлікту ОСОБА_10 та його мати весь час були у полі його зору.

Покази вказаного свідка суперечать показам свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які повідомляли, що дороги з двору будинковолодіння не видно, так як двір огороджений парканом, в той час як свідок ОСОБА_16 запевняв суд, що з двору спостерігав за конфліктом, що відбувався між потерпілою та обвинуваченою. Крім цього, свідок зазначав, що жінка, яка прийшла до матері ОСОБА_10 , під час вказаного конфлікту була відсутня у дворі.

Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, які не є суперечливими та спростовують версію подій, висловлену обвинуваченими, суд вважає доведеною винність останніх у вчиненні інкримінованого злочину. Судом не приймаються до уваги покази обвинувачених, якими вони заперечували свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Покази ж свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 містять певні суперечності, є неузгодженими, через що суд не може їх прийняти до уваги (враховуючи, в тому числі, ті обставини, що вказані свідки перебувають у дружніх відносинах із обвинуваченими).

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

По місцю проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 характеризуються позитивно, як особи, скарг та заяв на яких не надходило.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинувачених, відповідно до ст.66 КК України та обставин, які б обтяжували їх покарання, відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і під час судового провадження не встановлено.

Відповідно до висновків Рокитнівського РВ з питань пробації, наданих суду ризик можливості вчинення обома обвинуваченими повторного кримінального правопорушення визначено як середній, а тому рівень небезпеки, що становить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для суспільства визначено як середній.

Однак, відповідно до ч.1 ст.49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Злочин, у вчинені якого обвинувачені судом визнаються винними вчинено 5 жовтня 2015 року.

Найсуворіше покарання, передбачене санкцією частини 2 статті 125 КК України 2 роки обмеження волі.

З моменту вчиненя обвинуваченими інкримінованого злочину і до оголошення розшуку обвинуваченого (17 грудня 2018 року) минуло більше трьох років, а тому є достатні визначені законодавством правові підстави для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Під час судового провадження потерпілою було заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з обвинувачених 6 384 грн. 94 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. у відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди.

Під час судового провадження потерпіла заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Обвинувачені заявлені до них вимоги не визнали повністю.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судвого розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Таким чином, із змісту вказаної норми вбачається, що право на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, має виключно особа, якій завдано такої шкоди.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового провадження у цій справі судом встановлено факт заподіяння внаслідок протиправних дій обвинувачених матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , яка полягає у понесених останньою витратах на лікування, що доводяться наданими суду копіями листка непрацездатності, епікрізу №7431, в якому зазначено термін лікування, а також призначення певних ліків, придбання яких, а також оплата медичних послуг під час лікування доведено відповідними квитанціями на загальну суму 3 630 грн. 85 коп., яка підлягає стягненню на користь потерпілої з обвинувачених солідарно.

Крім цього, потерпіла зазначала, що в ході конфлікту нею було втрачено золотий ланцюжок із кулоном, вартістю, відповідно, 924 грн. та 330 грн., яку вона також просить стягнути з обвинувачених на її користь.

На доведення вартості вказаних речей потерпілою надано відповідні бірки. Однак, в ході судового провадження не встановлено факт втрати вказаних речей потерпілою саме внаслідок винних дій обвинувачених, через що в цій частині позов потерпілої до задоволення не підлягає.

Крім цього, потерпіла заявила вимогу про стягнення з обвинувачених на її користь завданої моральної шкоди, яку вона оцінює у 50 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статт.

Частиною 2 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів і т.і.

В ході судового провадження встановлено, що потерпіла внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала на лікуванні, внаслідок чого відчувала фізичний біль, була змушена перебувати у лікарні, через що було порушено її звичайний щоденний розпорядок життя.

Крім цього, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження на вулиці селища, що завдало їй певних незручностей та моральних переживань.

Враховуючи наведене суд вважає, що потерпіла має право на відшкодування завданої їй протиправними діями обвинувачених, моральної шкоди, розмір якої слід зменшити, з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.1190 ЦК України, відповідно до якої особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим позов потерпілої до обвинувачених слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_18 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, звільнивши від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, звільнивши від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Циільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_19 3 630 грн. 85 коп. завданої матеріальної та 10 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченім та прокурору. Учасники судового розгляду можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя