Справа № 175/4865/17-к
Провадження № 1-кп/175/275/17
Ухвала

Іменем України

06 лютого 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0003552 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви у зв`язку з викликом свідка ОСОБА_8 для повторного допиту, прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою на 60 днів, яке обґрунтовує посиланням на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник заперечувала проти клопотання та просила обрати відносно ОСОБА_9 цілодобовий домашній арешт, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За приписом частини 3 цієї статті… до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За приписом ч.2 ст.177 КПК України підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про… продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує

особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона… обвинувачується; його вік та стан здоров`я…; репутацію…, наявність у нього судимостей.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) позбавлення особи свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи були розглянуті та визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається. Крім того, тримання під вартою є виправданим у певному випадку… якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (рішення у справах «Амбрушкевич проти Польщі», «Лабіта проти Італії»).

Під час судового провадження обвинуваченому ОСОБА_9 неодноразово продовжувався строк тримання під вартою, останній раз до 08 лютого 2020 року.

Наразі, виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, з урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу цього строку, враховуючи, що зазначений у попередніх ухвалах суду ризик продовжує існувати, є реальним і достатнім для продовження дії вказаного запобіжного заходу ще на 60 днів, колегія суддів вважає клопотання прокурора обгрунтованим.

При прийнятті такого рішення, суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема щодо наявності публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (рішення у справі «Лабіта проти Італії»).

На думку суду, у даному випадку наявність публічного інтересу проявляється в обставинах умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, які, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_9 , який усвідомлює передбачену законом відповідальність, що загрожує йому у разі доведеності вини за вчинення інкримінованого злочину (покарання лише у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років), може переховуватися від суду, тобто може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини та ризик не дозволяють застосувати до нього альтернативні (інші) види запобіжних заходів, у тому числі цілодобовий домашній арешт, які, на думку суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Посилання сторони захисту на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого та наявність у неї постійного місця проживання, не можуть свідчити про належне безумовне виконання ним процесуальних обов`язків.

У зв`язку з цим клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

У розгляді кримінального провадження оголосити перерву до 12.00 години 27 лютого 2020 року.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 08 лютого 2020 року, - продовжити на 60 днів, тобто до 05 квітня 2020 року.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору і захиснику, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП № 4».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3