ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/819/1092/19 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001584 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Покладено обов`язки на ОСОБА_7 передбачені ч.1 п.1, 2, ч.3 п.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді «домашнього арешту» до набрання вироком законної сили не змінюваний.
Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 314,02 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини і правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, судом не в повній мірі враховано ступень суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу винного. Так, обвинувачений неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був звільнений 15.01.2008 року з місць позбавлення волі та належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст 115, ч. 4 ст.187, ст. 304 КК України за скоєння яких йому було повідомлено про підозру 08.03.2013 року. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 та його небажання стати на шлях виправлення.
Просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок в якому призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 20 липня 2019 року о 23 годині 20 хвилин, знаходячись на тротуарі, що розташований вздовж території Херсонської гімназії № 3 Херсонської міської ради, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вулиця Патона, 15, переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом та метою, умисно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні удару кулаком правої руки в область між очей та виривання з руки потерпілої ОСОБА_10 , заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «А680», вартість якого, відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України в Херсонській області №2349-МТ від 01.08.2019 станом на липень 2019 становить 966 грн 67 коп., після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 966 грн 67 коп.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши в судових дебатах аналогічні прохання сторін, останнє слово обвинуваченого, який вину свою визнав повністю і щиросердно покаявся, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні, щодо тих обставин, які не оспорюються, відповідно до ч.1, 3 ст. 349 КПК України, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим і з цим висновком щодо фактичних обставин справи, погоджується суд апеляційного інстанції, а саме те, що ОСОБА_7 20 липня 2019 року о 23 годині 20 хвилин, знаходячись за адресою: місто Херсон, вулиця Патона, 15, переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом та метою, умисно, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні удару кулаком правої руки в область між очей та виривання з руки потерпілої ОСОБА_10 , заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Lenovo» моделі «А680», вартість якого, становить 966 грн 67 коп., після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 966 грн 67 коп.
Кримінальне правопорушення, яке скоїв ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфіковано правильно.

Посилання прокурора на те, що призначена міра покарання явно не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення є обґрунтованими.

Одним із фундаментальних принципів призначення покарання є його справедливість, якої може бути досягнуто лише за умови домірності покарання злочину.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України суд, як убачається з вироку, не в повній мірі врахував підвищену суспільну небезпеку кримінального правопорушення.

Так суд не взяв до уваги, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, реально відбував покарання у вигляді позбавлення волі, та був звільнений 15.01.2008 року з місць позбавлення волі та належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Таким чином, поведінка обвинуваченого та його репутація свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок судом постановлений з істотним порушенням вимог кримінального закону, він підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, яким необхідно привести призначення покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог кримінального закону, та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, які встановлені під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При обрання міри покарання обвинуваченому колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, вчинення кримінального правопорушення у нічний час із застосуванням насильства, репутацію обвинуваченого як особи, який раніше вчинив злочини проти власності та характеризується посередньо, визнання ним своєї вини, відшкодовану завдану їм майнову шкоду,відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання,а також усі обставини справи, яке є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2019 року відносно ОСОБА_7 , скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній установі закритого типу.

Строк покарання відраховувати з дня затримання в ході виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку, може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2