Справа № 449/1477/19
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2019 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Перемишляни, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.04.2010 року Перемишлянським районним судом за ст.15, ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України; 18.12.2012 року Жидачівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України; 30.10.2015 року Перемишля нським районним судом за ч.2 ст.185 КК України (звільнений 21.11.2016 року умовно-достроково за рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області)

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та діючи з корисливих мотивів, повторно з метою власного безпідставного збагачення, знаходячись в житловій квартирі ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу до жіночої сумочки, яка знаходилась в приміщенні кухні та належить ОСОБА_5 , таємно викрав мобільний телефон марки «Red mi note 5» вартістю 2450 грн. з сімкарткою оператора «Київстар» вартістю 100 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2550 грн.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно.

На підставі ч.1 ст.471 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 20.11.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях під час судового провадження. Крім того, обвинуваченим відшкодована матеріальна шкода потерпілій.

Під час укладення угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинені ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування з випробуванням терміном на 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою затвердити і призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, відшкодував завдану шкоду, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просить суд затвердити угоду, зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого немає.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.7 ст.474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 20.11.2019 року у кримінальному провадженні №0000302 внесеному в ЄРДР 22.10.2019 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1