Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1482/20
Провадження №: 1-кп/332/328/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2007 та 2016 років народження, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
13.01.2020 ОСОБА_5 звернулась до Запорізького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, а також із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Після чого, ОСОБА_5 13.01.2020, перебуваючи у приміщені Запорізького міського центру зайнятості за адресою: м. Запоріжжя вул. Рекордна, 16-б, відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, заповнила бланк заяви на ім`я директора установи про надання статусу безробітного в друкованому тексті якого, від імені Заявника, було зазначено: «Ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та провідним фахівцем під особистий підпис була попереджена про відповідальність у разі неповідомлення центру зайнятості про своє працевлаштування та про отримання будь-якого виду доходу від своєї трудової діяльності (зокрема - заробітної плати) в період перебування на обліку в центрі зайнятості.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з Витягом із наказів директора про прийняття рішення, ОСОБА_5 13.01.2020 надано статус безробітної, а з 20.01.2020 призначено допомогу по безробіттю.

Так, 16.03.2020 ОСОБА_5 , будучи ознайомленою з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за власним бажанням, офіційно, працевлаштувалась до Дошкільного навчального закладу №16 «Берегиня» на посаду вихователя з 16.03.2020 з оплатою праці у розмірі 4141,55 грн. та, маючи корисливий умисел на отримання коштів у виді допомоги по безробіттю, в порушення ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» умисно не подала відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, а саме - про працевлаштування до Дошкільного навчального закладу № 16 «Берегиня» на посаду вихователя.

Відповідно до наказу від 11.03.2020 № 22к/тр, виданого територіальним відділом освіти Заводського району департаменту освіти і науки Запорізької міської ради ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду вихователя з 16.03.2020 на підставі заяви останньої та отримувала дохід від своєї трудової діяльності в період перебування на обліку як безробітної у розмірі 4141,55 грн.

29.05.2020 відповідно до наказу № НТ 200529 директора Запорізького міського центру зайнятості ОСОБА_5 припинено виплату допомоги по безробіттю.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 шляхом обману отримала виплачене матеріальне забезпечення на час безробіття за період з 16.03.2020 по 26.04.2020 в розмірі 11 626,55 грн., чим завдала державі в особі Запорізького міського центру зайнятості матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У подальшому ОСОБА_5 обернула отримані грошові кошти на свою користь та розпорядилась ними на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

14.07.2020 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області та ОСОБА_5 у присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості з письмової згоди представника потерпілого на укладення вказаної угоди. Також сторонами угоди визначено узгоджене між ними покарання, яке обвинувачена повинна нести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. В угоді визначені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника та представника потерпілого, які просили суд затвердити зазначену вище угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду від 14.07.2020 з таких підстав.

Так, судом встановлено, що обвинувачена повністю визнала свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розкаялась у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди. Штраф зобов`язується сплатити у двадцятих числах липня 2020 року.

Укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України. Обставин відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене сторонами покарання обвинуваченій, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченої, є достатнім та необхідним для її виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Потерпілим Запорізьким міським центром зайнятості заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 11625,55 грн. сума коштів, у заволодінні якої шляхом обману обвинувачується ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Обвинувачена позовні вимоги визнала у повному обсязі, вказала, що має намір сплачувати щомісячно у відшкодування завданої шкоди по 968,88 грн.

Визнаючи встановленим факт протиправних дій обвинуваченої щодо неправомірного заволодіння грошовими коштами, приймаючи до уваги конкретні обставини вчиненого злочину, суд з урахуванням положень ст. 1166 ЦК України, вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню у повному обсязі. З ОСОБА_5 на користь Запорізького міського центру зайнятості підлягає стягненню сума завданої шкоди 11625,55 грн.

Підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 314, 373-374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду від 14.07.2020, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області та ОСОБА_5 у присутності захисника та з письмової згоди представника потерпілого.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Запорізького міського центру зайнятості суму завданої шкоди 11625 (одинадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 55 коп.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1