Справа №487/1063/20
Провадження №1-кс/487/1399/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000165 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000165 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на все належне ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Марганець Нікопольського району Дніпропетровської області (ІНН: ) рухоме та нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою АДРЕСА_2 ; гараж № НОМЕР_1 в АГК «Мотор» за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Східна, 20А) шляхом заборони відчуження, розпорядження ним та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна.

Клопотання обгрунтовано тим, що незастосування заборони розпорядження зазначеним майном призведе до його зникнення. втрати, відчуження, приховування, розтрати або пошкодження, що перешкодить подальшому досудовому розслідуванню.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження № 0000165 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Як встановлено проведеним у кримінальному провадженні досудовим розслідуванням, 21.08.2019 на лінію «102» надійшло повідомлення про поширення трупного запаху з квартири за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .По виїзду на місцем події слідчо-оперативної групи Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, на місце було викликано бригаду УМНС у Миколаївській області, якою було зламано двері квартири та в ній виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без ознак насильницької смерті.

За вказаним фактом Інгульським ВП ГУНП в Миколаївській області зареєстровано кримінальне провадження № 0003052 від 21.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В рамках даного кримінального провадження, зі слів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , встановлено, що покійний ОСОБА_5 тривалий час проживав за вказаною адресою сам, він закритий спосіб життя.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2075 від 23.08.2019, встановити конкретну причину смерті ОСОБА_5 не представилось можливим через виражені гнильні зміни, однак наявність вираженого коронарного атеросклерозу, кардіосклерозу може свідчити, що смерть могла наступити в результаті серцевої недостатності на тлі хронічної ішемічної хвороби серця. Ступінь наявності трупних явищ свідчить про те, що з моменту смерті та до моменту дослідження трупу (10:40 год. 23.08.2019) пройшло не менше 4-5 діб.

Будучи допитаною по справі в якості потерпілої ОСОБА_8 показала, що її батьками являлися ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Батько ОСОБА_9 мав рідну сестру ОСОБА_11 , яка приблизно в 1938 році уклала шлюб з ОСОБА_12 , з яким до цього часу проживала спільною родиною без оформлення шлюбу та народила від нього сина ОСОБА_5

03.02.2020 під час відвідування ОСОБА_5 за місцем його проживання потерпіла довідалась про те, що він помер в серпні 2019 року та якась жінка на ім`я ОСОБА_13 , яка начебто представилась його племінницею, здає одну та другу квартири померлого за відсутності правовстановлюючих документів стороннім особам. В ході з`ясування всіх обставин родиною ОСОБА_14 було встановлено, що ОСОБА_15 являється ОСОБА_16 , яка діючи в інтересах ОСОБА_17 звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_18 із заявою про спадкування майна після смерті ОСОБА_5 за правом спільного проживання з ним. Довідавшись про існування у померлого родичів, ОСОБА_16 запропонувала розділити майно померлого, на що останні відповіли відмовою.

Зі своїм адвокатом ОСОБА_19 потерпіла подала нотаріусу ОСОБА_18 заяву про вступ у спадщину після смерті ОСОБА_5 та повідомили про факт розпорядження майном померлого без будь-яких документів ОСОБА_16 .Також потерпіла у зв`язку з цим із заявою про вчинений злочин звернулася до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Однак в подальшому, при спілкуванні з ОСОБА_16 було з`ясовано, що остання обізнана про факт звернення ОСОБА_8 до приватного нотаріуса ОСОБА_18 та із заявою про вчинений злочин до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області. Більш того, зі слів адвоката родини ОСОБА_19 слідувало, що до неї приходили впливові люди з СБУ та «бандюки», з метою спонукати її відмовитись у допомозі родині потерпілих зі вступом у спадщину.

Як встановлено проведеним досудовим розслідуванням, після смерті ОСОБА_5 залишилось нерухоме майно: 1) однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка належить йому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.1992, зареєстрованого Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області в реєстрі 15.05.1992 за № 1-342; 2) двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 , яка належить йому згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.03.1992, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 37 від 21.02.1992; 3) гараж № НОМЕР_1 в АГК «Мотор» за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Східна, 20А, який належить йому згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.03.2010, виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради № 349 від 26.03.2010.

Окрім того, з показань потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_20 слідує, що у власності померлого ОСОБА_5 мається дача в районі с. Сливине Миколаївського району Миколаївської області, а також може бути і інше рухоме й нерухоме майно, про яке потерпілій може бути не відомо.

Таким чином, проведеним на даний час досудовим розслідуванням одержано відомості, які дають достатньо підстав вважати, що на даний час вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, предметом вчинення якого являється нерухоме та рухоме майно, спадщина на яке відкрилася після смерті ОСОБА_5 .

Наведене вище дає достатньо підстав вважати, що у разі набуття у такий спосіб права власності на нерухоме майно, воно буде у найближчий час відчужено з метою неправомірного збагачення, чим буде порушено права інших осіб, які мають законне право на одержання квартири у спадок.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна. Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000165 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно належне ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Марганець Нікопольського району Дніпропетровської області (ІНН: ), а саме

- квартиру за адресою АДРЕСА_1 ;

- квартиру за адресою АДРЕСА_2 ;

- гараж № НОМЕР_1 в АГК «Мотор» за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Східна, 20А) шляхом заборони відчуження, розпорядження ним та вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1