ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1731/19 Справа № 190/1619/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2019 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2019 року в задоволенні клопотання слідчого СВ П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції - ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000801 від 16 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що ухвалою слідчого судді від 01 листопада 2019 року було задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на обшук домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 та згідно протоколу обшуку від 01 листопада 2019, обшук було проведено о 15.28 год., час закінчення обшуку в протоколі відсутній. При цьому, постановою від 04 листопада 2019 року вилучене майно визнано речовими доказами за даним кримінальним провадженням, а клопотання про арешт майна передано на поштове відділення того ж дня та отримано П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області 05 листопада 2019 року. За цих обставин, з огляду на те, що з часу вилучення майна на підставі ухвали слідчого судді про обшук, до часу звернення до суду з даним клопотанням минуло понад 48 годин, тобто закінчились строки, визначені у ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя дійшов всивноку, що відсутні правові підстави для накладення арешту на вилучене майно та для задоволення клопотання слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора в повному обсязі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на обставини провадження, зазначені у клопотанні та вказує на те, що органом досудового розслідування було дотримано порядок вилучення майна, а порушення строків звернення з клопотанням про накладення арешту в розумінні вимог ч. 5 ст. 171 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна, а не для відмови у задоволенні клопотання про накладення на нього арешту. Прокурор вважає, що у клопотанні прокурором доведено необхідність накладення арешту, а тому підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора відсутні.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Виходячи з вимог ч. 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя ухвалив рішення, яке цим вимогам кримінального процесуального закону відповідає.
Як вбачається з матеріалів провадження, П`ятихатським ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000801 від 16 жовтня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 275 КК України.
01 листопада 2019 року в межах цього провадження на підставі ухвали слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області проведено обшуку домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході якого вилученого 202 балони.
05 листопада 2019 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя керувався тим, що воно надійшло до суду з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія судді вважає, що підстави для визнання рішення слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно незаконним відсутні.
На переконання колегії суддів, порушення встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України строків звернення до слідчого судді з клопотанням виключає підстави для його задоволення, оскільки воно не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та його недоліки не можуть бути усунені слідчим.
Щодо доводів прокурора про те, що пропуск строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, є підставою лише для повернення цього майна, то вони не заслуговують на увагу, оскільки в межах наданих повноважень, визначених у ст. 173 КПК України, слідчий суддя має право задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Крім того, як з`ясувалось зі слів прокурора в судовому засіданні апеляційної інстанції, вилучене майно до теперішнього часу не повернуто, попри значний сплив строку звернення з таким клопотанням в порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2019 року про відмову в арешті майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000801 від 16 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4