ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/3/20 Справа № 176/2730/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціально освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:
- вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2014 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці, ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 13 днів,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0000033,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП Дніпропетровській області, погодженого із прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 06 лютого 2020 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати місце мешкання.
Органом досудового розслідування 12 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
05 грудня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме крадіжки товару з магазину Велика Кишеня на загальну суму 532 грн. 46 коп.
В судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_6 є особою неодноразово судимою, офіційно не працює, з 19 серпня 1991 року перебуває на обліку у лікаря нарколога через наркотичну залежність, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо переховування від органів досудового розслідування або суду та вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.
Разом з тим, вважаєв необґрунтованими доводи слідчого щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-яких підтверджуючих доказів того, що ОСОБА_6 раніше намагався або буде намагатися незаконно впливати свідків органом досудового розслідування не надано.
Приймаючи до уваги, що встановлені ризики є не надто високими, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім для уникнення встановлених ризиків та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з дати внесення апеляційної скарги.
Посилається на те, що під час досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Вважає, що стороною обвинувачення в судовому засіданні було доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме намагання підозрюваного впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, одночасно є наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказує, що ОСОБА_6 знятий з місця реєстрації, не має власного житла та постійного місця роботи.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав, що органом слідства доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді можливості підозрюваного вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування або суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має власного майна, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, перебуває на обліку у лікаря нарколога через наркотичну залежність.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, прокурором доведено не було, оскільки стороною обвинувачення не надано даних про намагання чи фактів спроби підозрюваного незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважав недоведеним прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше судимий, офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога через наркотичну залежність, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту погоджується і апеляційний суд.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Крім того, доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного ОСОБА_6 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суд у своєму рішенні зазначив, що підозрюваний раніше судимий, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога через наркотичну залежність.
Суд звернув увагу на те, що сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, що підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Також, відповідно до процесуального закону, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах справи. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.
При цьому, слід зауважити, що прокурором апеляційному суду не надано будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків, а за першим викликом прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.
Отже, порушень вимог процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, вмотивованою, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4