Справа № 603/170/20
Провадження № 1-кс/603/31/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2020 р. м.Монастириська

Слідчий суддя Монастириського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська клопотання слідчого СВ Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5

слідчого: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000036 від 02.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що 27 січня 2020 року, близько 12:00 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , із задньої сторони житлового будинку, розпивали спиртні напої, після чого у ОСОБА_10 , який неодноразово вчиняв злочини проти власності та не став на шлях виправлення, побачивши у ОСОБА_11 у внутрішній кишені куртки гаманець, виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, будучи раніше судимим та маючи не зняту та не погашену судимість, 27 січня 2020 року, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Шевченка, 32, м. Монастириська, із задньої сторони житлового будинку, діючи відкрито та умисно, з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та що його дії помітні сторонніми особами, а саме ОСОБА_9 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосувавши силу щодо ОСОБА_11 , своєю рукою витягнув із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_11 гаманець коричневого кольору вартістю 375 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень.

З викраденим гаманцем, в якому знаходились грошові кошти, ОСОБА_4 побіг у сторону центрального парку, що у м. Монастириська та в подальшому розпорядився вказаним гаманцем та грошовими коштами на свій розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 975 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

У клопотанні слідчий вказує, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та те, що останній підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відноситься до тяжких, за який відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.
Також під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема підозрюваний усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування або вчинити інші кримінальні правопорушення, що є підставою для застосування вказаного у клопотанні запобіжного заходу, при цьому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризиків передбачених у п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали, з наведених у ньому підстав та просять його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечили.
Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує особі, стан здоровя підозрюваного, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця проживання або навчання, репутацію підозрюваного, наявність судимостей.
При вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд бере до уваги те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Даний злочин, згідно ст.12 КК України, є тяжким умисним злочином проти власності.

Також, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні та доведені слідчим і прокурором в судовому засіданні.

Так, ризиком передбаченим п1 ч.1 ст.177 КПК України є те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_9 та інших свідків у кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 безпосередньо знайомий із потерпілим ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_9 . З іншими свідками, підтримує дружні відносини, у зв`язку із чим, може впливати на вказаних учасників провадження, чинити на них відповідний тиск, шляхом погрози, може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України є те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як будучи раніше судимим та маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин.

Встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема судимий: вироком Солом`янського районного суду від 23.12.2009 року за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років, на основі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки; вироком Монастириського районного суду від 14.06.2012 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу на суму 850 гривень; вироком Монастириського районного суду від 05.08.2013 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 2 роки, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік; вироком Монастириського районного суду від 10.09.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці; вироком Монастириського районного суду від 07.08.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; вироком Монастириського районного суду від 01.06.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу на суму 1700 гривень.

При цьому, суд вважає, що прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України - можливість підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки жодних обґрунтувань наявності вказаного ризику прокурором та слідчим не надано. Сама пособі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не може свідчити про наявність вищевказаного ризику. Без наведення будь-яких обставин і доказів на підтвердження наявності вказаного ризику, суд вважає посилання на вказаний ризик надуманим та не доведеним.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, для запобігання яких застосовується даний запобіжний захід.
Також, вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній має місце реєстрації та постійного проживання по АДРЕСА_2 , на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений. Також суд бере до уваги міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей, а також наявність у нього на утриманні матері, яка є інвалідом 2 групи та потребує догляду.
Вищевказані обставини в сукупності дають слідчому судді підстави вважати, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчим суддею також враховано вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи наведене, беручи до уваги подані до клопотання докази, обґрунтування слідчого та прокурора, з метою забезпечення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, уникнення вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення належної поведінки підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.
Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обовязки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год., строком на 2 (два) місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування (проживання);

3) не покидати приміщення будинку по АДРЕСА_2 в нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год.;

4) утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_9 .

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 11 травня 2020 року.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1