Справа № 947/1874/20
Провадження № 1-кс/947/975/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000281 від 29.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2020 приблизно о 04:30 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись на автомобілі марки «Honda Civic», в кузові сірого кольору, за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 12, біля парку "ім. Горького", де заздалегідь маючи злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном в великих розмірах, переслідуючи корисливі мотиви, маючи при собі завчасно підготовлене знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет ззовні схожий на рушницю, розуміючи для себе, що за допомогою нього, при його застосуванні, вони матимуть змогу ефективно та безперешкодно для себе заволодіти чужим майном, вступивши в злочинну змову, завчасно розділивши свої злочинні ролі, визначили предметом свого злочинного посягання грошові кошти, які знаходились в транспортному засобі «Renault Kangoo», в кузові жовтого кольору, д/н « НОМЕР_1 », та який відповідно належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій та мотивів, дочекавшись появи вищезазначеного автомобіля «Renault Kangoo» наблизились до нього на автомобілі «Honda Civic» за кермом якого перебував ОСОБА_7 , та після чого діючи швидко та несподівано, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вибігли з автомобіля «Honda Civic», в кузові сірого кольору, та почали бігти в напрямку автомобіля потерпілого, за кермом якого перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосували завчасно підготовлене знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а саме предмет ззовні схожий на рушницю, з якого декілька раз вистрілили в бік автомобіля «Renault Kangoo», чим пошкодили задні вікна транспортного засобу з обох сторін, внаслідок чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сприймаючи реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, залишили автомобіль та почали втікати в напрямку парку «ім. Горького». Скориставшись цим, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , сіли до автомобіля «Renault Kangoo» та почали зникати на ньому з місця вчинення правопорушення, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом та грошовими коштами, які знаходились в його салоні, а саме в загальній сумі 494 397 гривень, які належать ТОВ «КВІК ПЕЙ».

В результаті вказаних злагоджених дій, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконавши усі дії, які вважали за необхідне, отримавши можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, покинули викрадений автомобіль на обочині дороги за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 13, спричинивши вказаними злочинними діями ТОВ «КВІК ПЕЙ» в особі генерального директора ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 494 397 гривень.

29.01.2020 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, в ході чого у ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон марки Меіzu M6 NOTE, чорного кольору, імей: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 , сім карти мобільного зв`язку оператора Київстар з номером НОМЕР_4 , та мобільного оператора Лайфселл, з номером НОМЕР_5 , спортивна кофта сірого кольору з написом Adidas, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені речі відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України. Так, вилучені речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту и обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, вилучені речі необхідні для проведення експертних досліджень та слідчих дій, з метою встановлення слідів кримінального правопорушення, а також відомостей, які можуть бути в подальшому використані як докази.

Викладене підтверджується постановою про визнання предмету речовим доказом від 29.01.2020 року, відповідно до якої вилучені речі, перелік яких мітиться в клопотання, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000281 від 29.01.2020 року.

Крім того, відповідно до матеріалів клопотання, 29.01.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Санкції ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном. В свою чергу, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000281 від 29.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що виявлено та вилучено в ході затримання підозрюваного ОСОБА_7 , згідно ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки Меіzu M6 NOTE, чорного кольору, імей: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 , сім карти мобільного зв`язку оператора Київстар з номером НОМЕР_4 , та мобільного оператора Лайфселл, з номером НОМЕР_5 , спортивна кофта сірого кольору з написом Adidas.
Виконання ухвали покласти настаршого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1