Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/202/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000676 від 13.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очамчира Республіки Абхазія, жителя АДРЕСА_1 , грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2019 року, близько 11 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, за допомогою наявної у нього «відмички» відчинив вхідні двері житлової квартири ОСОБА_6 та, проникнувши до її середини, мав намір викрасти наявне у вказаній квартирі майно, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як перебуваючи в квартирі був помічений ОСОБА_7 , тому відразу залишив вказане житло.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що він ніде не працює і проживає в місті Києві. До Києва нещодавно приїхав його знайомий ОСОБА_8 з Грузії і 13 грудня 2019 роки він запропонував ОСОБА_8 проїхати з мною в місто Овруч Житомирської області з метою відвідати свого знайомого, на що ОСОБА_8 погодився. Так як він і ОСОБА_8 не мали добрих навичок їзди на автомобілі, то вони попросили випадкового знайомого бути їхнім водієм. Оренду автомобіля сплатив він і 13 грудня 2019 роки вони поїхали в м Овруч. По прибуттю в місто Овруч він попросив водія ОСОБА_9 зупинити автомобіль біля двору багатоповерхівок і він з ОСОБА_8 пішли у двір. Іраклі на той час думав, що вони йдуть до його знайомого і йшов за ним. Він зайшов в випадковий під`їзд багатоповерхівки і піднявся на другий поверх і почав відкривати випадково обрану квартиру за допомогою наявного у нього ключа. Приблизно за півхвилини він відкрив двері, а коли почав заходити в квартиру, то його і ОСОБА_8 , який був позаду побачила господарка і почала кричати. Він відразу зачинив двері і почав тікати разом з ОСОБА_8 . Вони сіли в автомобіль і поїхав назад, але по дорозі їх наздогнав на автомобілі господар квартири і затримав автомобіль. Про те, що він хотів обікрасти квартиру він ОСОБА_8 не говорив. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, але надала заяву щодо розгляду справи без її участі, просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду, щодо покарання покладається на погляд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, т.я. він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, але з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обмірковуючи міру покарання для обвинуваченого судом враховуються, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення так і особистість обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення вперше, щиро розкаявся, враховуючи думку потерпілої, яка просить обвинуваченого покарати на погляд суду, а тому суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, застосувавши ст. 75 КК України.

Цивільний позов підлягає до задоволення частково на суму 10000 грн., т я. суд вважає, що цієї суми буде достатньо для відновлення потерпілою втрачених нею нематеріальних благ.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цими законом у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази автомобіль марки «Skoda FABIA» д.н. НОМЕР_1 , три мобільні телефони залишити власникам; рукавички чорного кольору та тубус з відрізками графірованої фольги знищити; циліндрований механізм врізного замку повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1413,09 грн.

Запобіжний захід заставу - залишити до набрання вироком законної сили.

Кошти внесені в рахунок застави в сумі 81080 грн. - повернути заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1