Справа № 629/5048/19
Провадження № 1-кс/629/101/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 28 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області із заявою в якій просить вирішити питання про відвід судді ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 28 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116. В обґрунтування своєї заяви зазначив, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у справі і підлягає відводу, оскільки суддя ОСОБА_4 розглядав справу 629/3258/15-а та справу 629/2745/18, в задоволенні яких було відмовлено в повному обсязі. Зазначив, що всі питання, які розглядалися в вищевказаних справах стосуються правопорушень в кримінальному провадженні № 0001116. В зв`язку з чим вважає, що у судді ОСОБА_4 існує конфлікт інтересів, а тому він підлягає відводу.
На підставі ч. 1 ст. 81 КПК України у разі з`явлення відводу (самовідводу) слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Згідно автоматизованої системи документообігу суду заява про відвід судді ОСОБА_4 , автоматизованою системою документообігу суду розподілена судді ОСОБА_1 .
За ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу (самовідводу) має бути вислухана особа, яка заявила самовідвід (якій заявлено відвід), якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але надав телефонограму в якій просив розглянути заяву за його відсутності та задовольнити дану заяву.
Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але надав суду пояснення в яких зазначив, що протягом 2019 року в його провадженні перебували справи, а саме: 1) Справа №520/5735/19, провадження №6-а/629/5/19 за заявою ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, яка надійшла для розгляду в порядку виконання постанови № 629/4236/15-а. Ухвалою суду заяву залишено без задоволення; 2) Справа №629/3258/15-а, провадження №2-а/629/15/19 за позовом ОСОБА_3 до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому позивач просив визнати неправомірними дії Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області при визначенні дати початку і кінців промсезонів 1991, 1992, 1993, 1994р.р. для нарахування пенсійних виплат по довідці № С-187 і зобов`язати провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 із застосуванням реальних дат початків і закінчень промсезонів; визнати неправомірними дії ПФ при нарахуванні пенсійних виплат за 1994р. по довідках № С-185, С-187, де застосовані суми заробітної плати, а також часові періоди промсезонів, яких немає в довідках і зобов`язати ПФ провести нарахування пенсійних виплат на підставі відомостей, які містяться в довідках; визнати неправомірними нарахування пенсійних виплат по довідці № С-185 із скороченням періоду промсезону на два місяці 1995р., зобов`язати ПФ провести нарахування пенсій на підставі підсумкового обліку робочого часу, який застосовується в с/а, а також з урахуванням запису в трудовій книжці № НОМЕР_1 , де записано, що він був прийнятий на роботу в с/а на період промсезону. Рішенням суду було відмовлено у задоволенні позову з уточненнями в повному обсязі; 3) Справа №629/2745/18, провадження №2/629/337/19 за позовом ОСОБА_3 до заступника начальника Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_5 , в якому просив винести окрему ухвалу про здійснення дій, які перешкоджають виконанню судового рішення та зобов`язати Пенсійний фонд виконувати рішення від 19.07.2017 року в повному об`ємі. Рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено. Зазначив, що саме на дії начальника Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_5 . ОСОБА_3 подав заяву про скоєння кримінального правопорушення, яка була внесена до ЄРДР. При розгляді заяви про відвід просив врахувати факт того, що ним вже були винесені рішення в адміністративному та цивільному провадженні про відсутність в діях начальника Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_5 будь-яких порушень під час нарахування пенсійних виплат ОСОБА_3 .

Дослідивши доводи, викладені у заяві про відвід та пояснення судді, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 28 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 КПК України суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена скарга була розподілена до провадження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 .
Порушень встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи під час здійснення автоматизованого розподілу судової справи не вбачається, підстав щодо недопустимості участі судді ОСОБА_4 в справі судом не виявлено.
Водночас заявником у своїй заяві зазначено про наявність у нього сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду вищевказаної скарги, оскільки ним раніше, розглядалися справи: №629/3258/15-а, провадження №2-а/629/15/19 та №629/2745/18, провадження №2/629/337/19, в задоволенні яких було відмовлено, а кримінальне провадження стосується правопорушень, в задоволенні яких суддею ОСОБА_4 було відмовлено в зазначених рішеннях суду.
У відповідності до ч. 2 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Доводи, якими скаржник обґрунтовує необхідність відводу судді, не свідчать про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Однак суд приймає до уваги, що викладені у заяві про відвід обставини об`єктивно могли викликати у скаржника сумніви щодо неупередженості судді.
Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку з вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.
Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.
Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.
Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна зі сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі. Підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.
В судовому засіданні підстав зазначених у ст.75 КПК України встановлено не було, проте, відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес
Враховуючи, що скаржником висловлено недовіру судді ОСОБА_4 , оскільки існують сумніви щодо його неупередженості при розгляді зазначеної скарги, тому з метою виключення будь-яких сумнівів учасників процесу у об`єктивності, неупередженості, законності та обґрунтованості вирішення справи, а відтак і правосудності судового рішення, з метою гарантування виключення будь-якого сумніву з боку заявника стосовно безсторонності головуючого, недопущення в подальшому невірного сприйняття сторонами рішення суду, а також для забезпечення ефективності розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 371, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддю Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 від участі у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 28 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001116.
Вказану скаргу передати на розгляд іншому судді, визначеному автоматизованим розподілом судової справи між суддями, в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1