Справа № 152/467/20
Провадження №11-кп/801/772/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000069 від 24.03.2020 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора: ОСОБА_10
захисника: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_8
в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000069, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 року запобіжний захід ОСОБА_9 обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, застосований ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.03.2020 продовжено на шістдесят діб - до 24.00 години 17 липня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, застосований ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.03.2020 продовжено на шістдесят діб до 24.00 години 17 липня 2020 року.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , непогодившись з ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 року, подав апеляційну скаргу, просив змінити ухвалу в частині продовження запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби, встановити для обвинуваченої ОСОБА_7 такі обовязки: прибувати за кожною вимогою суду, прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що враховані судом ризики відносно ОСОБА_7 , які були наведені стороною обвинувачення в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є надуманими та необєктивними, прокурором не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності вказаних ризиків.
Сторона захисту вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.
Суд при постановленні рішення не взяв до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та характеризуючі обвинувачену матеріали, які мінімізують наведені судом ризики настільки, що необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу як тримання під вартою відпали ( характеристика, відомості про утриманців, 6 неповнолітніх та малолітніх дітей, постійне місце проживання).
Прокурор не навів обгрунтованість підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , непогодившись з ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 року, подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що судом не в повній мірі досліджені обставини, які безпосередньо вплинули б на застосування більш м`якого запобіжного заходу не повязаного з триманням під вартою, особу ОСОБА_9 , яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, являється багатодітною мамою неповнолітніх дітей.
Ризики передбачені ст. 177 КПК України про які вказує сторона обвинувачення не в повній мірі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Захисник посилається на те, що вказаний запобіжний захід є занадто суворим. Обвинувачена ОСОБА_9 не має на меті переховуватися від суду чи продовжувати злочинну діяльність, уникати кримінальної відповідальності, так як вину у вчиненні злочину визнає частково за ч.2 ст. 185 КК України та категорично заперечує про те, що злочин вчинила за взаємною згодою з ОСОБА_7 , крім того, потерпіла ОСОБА_11 немає жодних претензій до обвинуваченої.
Ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки судом невраховано обставин, які б могли бути взяті до уваги при обранні обвинуваченій ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг захисників, зазначила, що підозра належним чином обгрунтована, ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися продовжують існувати, приймаючи рішення щодо продовження строку запобіжного заходу, суд врахував міцність соціальних зв`язків обвинувачених, щодо посилань захисників про можливість застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вони є необгрунтованими, тому ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав в повному обсязі вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 року змінити в частині продовження запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби для обвинуваченої ОСОБА_7 з покладенням відповідних обовязків, захисника ОСОБА_8 , який просив ухвалу суду скасувати та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону, перевірив обгрунтованість клопотання прокурора, обставини, які мають значення для прийняття рішення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду ОСОБА_9 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
07.05.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000069 від 12.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України скерований до суду
19.05.2020 року проведено підготовче судове засідання.

При цьому судом дотримано вимог ст. 314-316 КПК України та прийнято рішення щодо призначення судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .
Доводи захисника ОСОБА_6 , що прокурором не наведено підстав щодо обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення є безпідставними.

Посилання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що ризики наведені прокурором не існують є безпідставними, оскільки обставини, які вказують на заявлені ризики, передбачені ст.177 КПК України відносно обвинувачених на даний час не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_9 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , є тяжким злочином згідно ст.12 КК України, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачені, які є особами раніше судимими, перебуваючи на волі, можуть, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на свідків, уникати явки до суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, судом першої інстанції прийнято до уваги, що на розгляді у Погребищенському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у якому їй був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 14.02.2020 року.
Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, заявлені ризики не зменшилися.
Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , ОСОБА_9 є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Доводи захисників про можливість застосування до обвинувачених домашнього арешту суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки сукупність обставин, перевірених та встановлених судом першої інстанції вказують , що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, вважає рішення суду законним, обгрунтованим.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .
Ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.05.2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4