Дата документу 21.05.2020 Справа № 316/224/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1007/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/224/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 березня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дніпровка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Дніпровка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

25 листопада 2016 року приблизно об 11 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, перебуваючи на даху будинку АДРЕСА_4 , таємно викрали мідний кабель вартістю 2730,56 грн., який належить ТОВ «ДВ-КОМ», спричинивши наведеному товариству збитки на вказану вище суму.

Крім того, 25.11.2016 року приблизно о 11 годині ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, перебуваючи на даху будинку АДРЕСА_4 , намагалися викрасти мідний кабель вартістю 1933,44 грн., який належить ТОВ «ДВ-КОМ», але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідних для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані працівниками ТОВ «ДВ-КОМ».

Крім цього, 22 листопада 2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 , перебуваючи на сходинковому майданчику між 4 та 5 поверхами 3 під`їзду будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом злому навісного замку, проник до підсобного приміщення, звідки викрав велосипед вартістю 12000 грн., який належить ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому збитки на вказану вище суму.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Йому призначено покарання

- за ч.2 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК шляхом часткового складання невідбутого покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.07.2018 року з покаранням за даним вироком остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Йому призначено покарання

- за ч.2 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання та речові докази.

Вирок щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив на підставі ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі та звільнити його з-під варти. Свої вимоги мотивував тим, що суд безпідставно не зарахував йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення за таким розрахунком, оскільки злочини у даній справі були вчинені ним до 20.06.2017 року та він був затриманий 19.06.2017 року, а тому суд повинен був застосувати положення ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який не заперечував проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_7 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь, вид та розмір призначеного йому покарання в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочинів обвинуваченим ОСОБА_7 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилався на те, що суд безпідставно не зарахував йому в строк покарання строк його попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), оскільки злочини у даній справі були вчинені ним до 20.06.2017 року.

Колегія суддів погоджується із такими доводами обвинуваченого виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження злочини у даній справі обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено 22.11.2016 року та 25.11.2016 року, тобто під час дії ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положення ч.5 ст.72 КК щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.

Проте у зв`язку з тим, що на час розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 відбував покарання за попереднім вироком, ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 04.02.2019 року його було етаповано з ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)» до ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» та тимчасово залишено у вказаній установі до розгляду вказаного провадження судом (т.2 а.п.233).

В ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» обвинувачений ОСОБА_7 прибув 20.02.2019 року (т.2 а.п.238).

Відповідно до п.«ґ» ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені положення кримінального закону суд першої інстанції мав зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення в період з 20.02.2019 року по 05.03.2020 року (час перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження) на підставі п.«ґ» ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII.

У зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Разом з тим, вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення в період з 19.06.2017 року по день набрання вироком законної сили на підставі ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII задоволенню не підлягають, оскільки в межах даного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано попереднє ув`язнення лише в період з 20.02.2019 року по 05.03.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 в цій справі змінити.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення з 20.02.2019 року по 05.03.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4