Провадження № 11-кп/4820/97/20
Справа № 675/289/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року

в с т а н о в и л а :
Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Іллічівського району Одеської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 24.12.2012 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений від покарання 22.01.2016 року по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 - 05.11.2018 року.
Як вбачається з вироку, обвинувачений ОСОБА_8 04.11.2018 року близько 23 години 20 хвилин, перебуваючи в нежитловому приміщенні на території колишньої оптово-торгової бази, яка знаходиться по вул. Героїв Небесної Сотні, 112, що в м. Шепетівка Хмельницької області, під час спільного розпиття алкогольних напоїв та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході суперечки на релігійну тематику на підставі раптово виниклих особистих неприязних відносин вчинив закінчений замах на вбивство ОСОБА_9 .
З метою реалізації злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи в тому ж місці, що зазначене вище, знаходячись за столом з потерпілим, який сидів поруч з ним на ящику, та в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 схопив його обома руками за одяг та застосовуючи фізичну силу скинув на дерев`яну підлогу. Після того, як ОСОБА_9 впав на підлогу, обвинувачений долаючи його опір сів на нього зверху, при цьому останній перебував у положенні обличчям доверху. ОСОБА_8 , знаходячись в такому положенні, з метою заподіяння смерті потерпілому наніс йому не менше 10 ударів кулаком лівої руки в область ділянки голови останнього праворуч та один удар кулаком правої руки в ділянку голови, що ліворуч, у зв`язку з чим ОСОБА_9 чинив опір. Разом з тим, подолавши такий опір потерпілого, ОСОБА_8 взяв лівою рукою з тумбочки, що була біля столу металеву пластину із загостреним кінцем, що за своїм виглядом подібна до металевого шампура, яким наніс ОСОБА_9 близько 4 ударів у ділянку голови та шиї, верхньої частини тулуба, в тому числі, в грудну клітку, тобто в життєво важливі органи, після чого така металева пластина зігнулася та була відкинута обвинуваченим на підлогу. Надалі, ОСОБА_8 не зупиняючись на досягнутому, підвівшись з підлоги та ставши на ноги взяв зі столу розкладний побутовий ніж з рукояткою, обмотаною ізоляційною стрічкою, чорного кольору та наніс ним ОСОБА_9 ще близько шести ударів в ділянку голови праворуч, поперекову ділянку тулуба, праву частину грудної клітки та в ділянку обох кистей рук, після чого відкинув вказаний ніж неподалік столу. Продовжуючи свої дії, спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, ОСОБА_8 наніс ще близько трьох ударів ногами в ділянки голови та тулубу потерпілого, який вже не чинив опору та був без свідомості на підлозі та схопивши його за верхній одяг витягнув на вулицю та скинув з підвищення приміщення з висоти близько півтора метра. Після цього, коли вже ОСОБА_9 опинився на землі біля входу в приміщення, де останні знаходилися, ОСОБА_8 взявши у ліву руку скляну пляшку ємністю 0, 5 літра, яка знаходилася на землі поряд, наніс нею ще не менше двох ударів у потилично-тім`яну ділянку голови потерпілого та покинув місце події.
Внаслідок своїх злочинних дій, ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за своїми ознаками відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які в клінічному перебігу через рівні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.
При цьому, ОСОБА_8 свій злочинний намір, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як після того, як обвинувачений покинув місце події, ОСОБА_10 було викликано на місце події працівників поліції та бригаду швидкої медичної допомоги, що і дозволило зберегти потерпілому життя.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року змінити та пом`якшити призначене покарання, оскільки покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України на менш тяжке кримінальне правопорушення, перекваліфікувавши діяння обвинуваченого ОСОБА_8 як умисне тяжке тілесне ушкодження, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказує, що суд при призначенні покарання не врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове визнання вини обвинуваченим, відсутність у обвинуваченого умислу на позбавлення життя потерпілого, молодий вік обвинуваченого та неправомірну поведінку потерпілого. Вважає, що суд першої інстанції не врахував загальні засади кримінального провадження презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини- усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Зазначає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність не застосувавши закон, який підлягав застосуванню ч.1 ст. 121 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора про законність рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав частково та зазначив, що наміру вбивати ОСОБА_9 не мав, а заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження під час словесної суперечки на грунті раптово виниклих неприязних відносин. Також просив врахувати, що не оспорює встановлених органом досудового розслідування обставин щодо спричинення ним потерпілому тілесних ушкоджень як кулаками, так і ногами та металевою пластиною, однак себе вбивцею не вважає. Вказав, що крім нього тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ніхто з присутніх в той час не заподіював, однак, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, то не усвідомлював в повній мірі вчинюваних дій.
Винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину повністю доведено зібраними по справі доказами.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що останній з огляду на нанесені йому тілесні ушкодження не пам`ятає подій, які мали місце 04.11.2018 року. Просив суд призначити обвинуваченому покарання згідно вимог діючого законодавства та врахувати, що внаслідок злочину фактично став інвалідом, і є непрацездатним.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 04.11.2018 року близько 23 години 30 хвилин в закинутому нежитловому приміщенні, що в м. Шепетівка по вул. Героїв Небесної Сотні спільно розпивав алкогольні напої з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Через деякий час, як вказав свідок, з огляду, що спілкувався виключно зі своєю дружиною ОСОБА_11 помітив, що ОСОБА_8 завдає велику кількість ударів, не менше сорока, в ділянку голови сидячи зверху на ОСОБА_9 , який лежав на підлозі. За свідченнями ОСОБА_10 , коли він підійшов до потерпілого та обвинуваченого, щоб їх розійняти, то потерпілий просив допомогти йому, однак ОСОБА_8 відштовхнув свідка та вказав відійти від нього. Зазначив, що підходив три рази, а в останній раз коли підходив, то обвинувачений наказав не заважати йому, а інакше вб`є та продовжив завдавати удари потерпілому. Зазначив, що був особисто очевидцем того, що ОСОБА_8 завдавав численні удари ножем типу «розкладна бабочка», рукоятка якого була ізольована чорною стрічкою для потерпілого та металевим шампуром. Вказав, що ОСОБА_8 , коли потерпілий вже був у крові та без свідомості, попросив його допомогти приховати тіло ОСОБА_9 . Також розповів, що наряд поліції та швидку медичну допомогу викликав саме він з огляду на наявну серйозну крововтрату та тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого.
Свідок ОСОБА_11 повідомила суду про те, що 04.11.2018 року, близько 23 години у закинутому приміщенні, що в м. Шепетівка спільно відпочивала з потерпілим, своїм чоловіком ОСОБА_10 та обвинуваченим. Вказала, що всі четверо розпивали алкогольні напої та були за одним столом, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розмістилися по іншу сторону від них, де в якийсь момент часу почали між собою суперечку про Біблію, самих деталей спору не чула, так як була увімкнута на телефоні музика. Через деякий час така словесна суперечка переросла в бійку, в ході якої обвинувачений зіштовхнув потерпілого на підлогу та сівши на нього зверху почав завдавати удари якимось предметом, яким саме не могла побачити, оскільки приміщення освітлювалося тільки свічкою. Також повідомила, що її чоловік підходив, щоб розборонити вказаних двох осіб, і коли той підійшов вже втретє, то йому ОСОБА_8 пригрозив розправою. Повідомила і те, що ОСОБА_8 , сидячи з руками в крові попросив ОСОБА_10 заховати тіло ОСОБА_9 , вона, злякалася та зі своїм чоловіком покинули місце події. Коли пішли з вказаного місця, то залишили обвинуваченого та потерпілого, інших осіб не було, а поліцію вже викликали, будучи вдома з чоловіком.
У судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_12 , повідомив, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, і, які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Вказав, що характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого не є специфічними чи характерними для їх утворення при падінні людини з висоти.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
Протоколом огляду місця події від 05.11.2018 року доведено, що замах на вбивство вчинено в закинутому нежитловому приміщенні на території колишньої оптово-торгової бази, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Під час огляду зафіксовано сліди та обстановку вчиненого злочину. Зокрема, виявлено пару білих кросівок з плямами бурого кольору, дерев`яну палицю з нашаруваннями речовини темно-червоного кольору, сліди бризок речовини темно-червоного кольору на шині транспортного засобу, яка розташована всередині вказаного приміщення, відбиту горловину скляної пляшки, розбиту пляшку «Black Jack», металеву частину ножиць, побутовий ніж з рукояткою обмотаною ізольованою стрічкою чорного кольору, ніж з сірою рукояткою, обмотаною скотчем, тумбочку біля стола та сам стіл, сліди бурого кольору на підлозі оглянутого приміщення, металеву пластину зі слідами речовини темно-червоного кольору.
Згідно фото-таблиці до протоколу огляду місця події, у закинутому нежитловому приміщенні праворуч від входу на підлозі біля тумбочки знаходиться ніж з чорною рукояткою, обмотаного ізоляційною стрічкою. При цьому неподалік біля столу, де знаходилися як обвинувачений, так і потерпілий, зі сторони вхідного отвору у приміщення виявлено місце з плямами темно-червоного кольору, на невеликій відстані від якого знаходилася металева пластина типу шампура. Згідно фото-таблиць потерпілий знаходився на землі під входом у приміщення.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №27 від 24.01.2019 року, потерпілому ОСОБА_9 була спричинена поєднана комбінована травма голови, шиї, грудної клітки, попереку, обох верхніх кінцівок з тілесними ушкодженнями у вигляді множинних колотих, різано-рваних ран волосистої частини голови (серед них скальпована рана правої потилично- тім`яної ділянки) великих різаних ран грудної клітки по правій бічній та задній поверхнях, поперекової ділянки тулуба, обох кистей, що призвели до масивної крововтрати та розвитку травматично-геморрагічного шоку тяжкого ступеня.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експерти № 679 від 16.11.2018 року ОСОБА_8 потребував направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу.
Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експерти №2 від 07.01.2019 року ОСОБА_8 на час проведення експертизи душевною хворобою не страждав та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. При цьому, в момент вчинення інкримінованих дій ОСОБА_8 будь-якою душевною хворобою, психічним розладом також не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та міг керувати своїми діями, в стані афекту не знаходився, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Під час проходження експертизи ОСОБА_8 вказав на свою причетність до інкримінованого злочину та підтвердив, що вживав і напередодні, і протягом дня алкоголь, усіх моментів заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень не пам`ятав.
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №2 від 16.01.2019 року на ножі чорного кольору, клинку ножа кустарного виготовлення, лезі ножиць, фрагменті скла, металевій частині з ручкою, фрагментах розбитої пляшки, дерев`яній дошці, фрагменті деревини, вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини, яка може належати ОСОБА_8 .
Згідно протоколу слідчого експерименту від 26.11.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, обвинувачений добровільно без будь-якого примусу показав на місці та детально розповів про обставини скоєння злочину, які не могли бути відомі раніше працівникам поліції, в тому числі щодо механізму нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, кількості нанесених ударів, розташування предметів та осіб, які були під час конфлікту 04.11.2018 року.
Суд оцінивши наведені докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Відповідно до вимог ст.. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу: враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, обтяжуючі та помякшуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.
Обставинами, що згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, оскільки обвинувачений критично оцінив вчинений ним злочин та активне сприяння розкриттю злочину, та повідомив про обставини вчинення ним злочину.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на наведене суд дійшов правильного висновку, що покарання обвинуваченому слід обрати у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 115 КК України з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, а саме у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення.
А тому враховуючи викладене доводи апеляційної скарги захисника про те, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є безпідставними.

Посилання апеляційної скарги на те, що обвинуваченому слід змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України на менш тяжке кримінальне правопорушення, перекваліфікувавши діяння обвинуваченого ОСОБА_8 як умисне тяжке тілесне ушкодження, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, перевірені колегією суддів апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження, оскільки, суд оцінивши наведені докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_8 визнав, що наносив удари потерпілому ОСОБА_9 кулаками, ногами та металевою пластиною із загострениим кінцем у життєво важливі органи.
Заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ножем, металевою пластиною та скляною пляшкою у життєво важливі органи потерпілого, в тому числі в шию та область голови, які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю, спростовують доводи захисту щодо наявності в діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Викладене вище та те, що ОСОБА_8 шукав можливості приховати тіло потерпілого, просивши у цьому допомоги у свідка ОСОБА_10 , тобто спроба позбутися слідів злочину свідчить, що обвинувачений свідомо бажав смерті ОСОБА_9 , однак довести свої дії до кінця не зміг через обставини, які не залежали від його волі, а саме своєчасного надання останньому кваліфікованої медичної допомоги, після того як сам залишив потерпілого у стані, який зазвичай закінчується смертю, не вживши заходів щодо надання йому будь-якої належної медичної допомоги ані самостійно, ані шляхом виклику швидкої медичної допомоги.
Про наявність умислу особи свідчать конкретні дії винного під час вчинення злочину.
Характер і кількість заподіяних тілесних ушкоджень, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, поведінка обвинуваченого та наслідки злочину, дають підстави вважати, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання у виді смерті потерпілого. Дії ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, і не можуть бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд при призначенні покарання не врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове визнання вини обвинуваченим, відсутність у обвинуваченого умислу на позбавлення життя потерпілого, молодий вік обвинуваченого та неправомірну поведінку потерпілого, не відповідають дійсності.
Як вбачається з вироку суд при призначенні покарання обставинами, що пом`якшують покарання визнав щире каяття, оскільки обвинувачений критично оцінив вчинений ним злочин та активне сприяння розкриттю злочину, так як правдиво повідомив про обставини вчинення ним злочину.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів не встановила.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку і задоволення вимог апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді