№ 755/7340/20
№ 1-кп/755/1060/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002830 від 25.04.2020 року, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України,із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно кур`єром, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України,перебуваючого у цивільного шлюбі, працюючого неофіційно охоронцем, із середньо-професійною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

З Київської місцевої прокуратури № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002830 від 25.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про те, що відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останні, перебуваючи на свободі та будучи обізнаними із санкцією статті, яка їм інкримінується, можуть переховуватись від суду, можуть незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити останніх до дачі неправдивих показів, оскільки обізнані про місця їх проживання та роботи, можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність. Зокрема, обвинувачені раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, офіційно ніде не працюють та не мають постійного джерела доходу, що може спонукати їх до вчинення нових злочинів. Таким чином, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 заперечила проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки немає інформації, що останній до цього часу якимось чином впливав на потерпілого та свідків. Зокрема, щодо перешкоджанню кримінальному упровадженню іншим чином, то довідок або підтверджень цьому прокурор не надав. У її підзахисного тяжка хвороба епілепсія, однак, інвалідність він не встиг оформити і перебування в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України може негативно вплинути на його здоров`я. Вважає, недоцільно обирати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому, просила обрати більш м`який запобіжний захід і її підзахисний буде виконувати свої процесуальні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що клопотання є необгрунтованим. Зокрема, щодо ризику переховування від суду, то він не доведений жодним чином. Санкція статті передбачає до 10 років позбавлення волі, але Європейський суд з прав людини та Верховний суд України зазначали, що запобіжний захід має бути реалізований лише в частині того, щоб особа не вчиняла протиправних дій. Даний ризик може прийматися до уваги лише у сукупності з іншими ризиками, тому, він є не підтверджений. Крім того, щодо впливу на свідків та потерпілого, то свідками є лише працівники поліції і впливати на них його підзахисний не може. Крім того, немає доказів того, що його підзахисний не буде з`являтись до суду і те, що він є раніше судимий, не може бути підставою для ухилення від суду, а тому, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Згідно зі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у разі визнання їх винними у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також на конкретні обставини кримінального провадження, їх особу та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким. Обвинувачені є особами раніше судимими, офіційно ніде не працюють, що може свідчити про їх схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень, можуть ухилятися від суду, впливати на потерпілого, свідків.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 17 серпня 2020 року включно.
Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 17 серпня 2020 року включно.
Суд, відповідно до ч. 4 ст. 187 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя