ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/464/20 Справа № 202/7553/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року про відмову в задоволенні заяви про скасування арешту на майно,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
заявника адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Рішення суду обґрунтовано наступним.
В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001056 від 11.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0022, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження об`єктом нерухомого майна та заборонено будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та інших Державних реєстрів.

31 липня 2019 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, проте питання щодо скасування арешту на вказану вище земельну ділянку, прокурором не вирішено.

Враховуючи правові висновки, викладені в постанові Великої палати Верховного суду №372/2904/17-ц від 15 травня 2019 року, згідно яких будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер, арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном; та, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції, суд прийшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та необхідність відмови у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою припинити дію ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2019 року про накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :09:002:0022), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Дослідне.

Посилається на те, що ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про зняття арешту земельної ділянки, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2019 року, зазначивши, що власниця вказаної земельної ділянки ОСОБА_9 є її матір`ю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.10.2018 року ОСОБА_7 звернулась до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Винницької області з заявою про прийняття спадщини у повному обсязі.

На даний час, накладений на земельну ділянку арешт перешкоджає та позбавляє ОСОБА_7 права на отримання спадщини після смерті матері.

Зазначає, що оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви про скасування арешту майна у кримінальному провадженні.

Оскільки заявником, в порядку ст. 534 КПК України, ставилось питання щодо недоцільності та відсутності (у зв`язку із закриття кримінального провадження) підстав для подальшого виконання ухвали слідчого судді від 04.02.2019 року, суд першої інстанції безпідставно керувався вимогами ст. ст. 174 та 372 КПК України.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив задовольнити її в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення вимог засудженого, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали свої позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, дослідивши та перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з ухвали, вказані вимоги судом першої інстанції не дотримано, тому суд прийшов до передчасного висновку. про відмову в задоволенні заяви про скасування арешту на майно.
Згідно наданих матеріалів, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0022, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження об`єктом нерухомого майна та заборонено будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та інших Державних реєстрів.
31 липня 2019 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
В порушення вимог ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження не прийняв рішення про скасування арешту майна.
11 листопада 2019 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав до суду першої інстанції заяву про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Оскаржуваною ухвалою від 28 листопада 2019 року у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 відмовлено з посиланням на те, що дане питання підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.
Між тим, колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції.
Посилання суду на розв`язання скарги адвоката ОСОБА_6 в порядку цивільного провадження суперечить правовому висновку, викладеному в постанові пленуму ВСС Про судову практику в справах про зняття арешту з майна № 5 від 03.06.2016 року, де в п. 1 вказано: якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотання про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. 174 КПК.
Відповідно до висновку, викладеному в постанові ВСУ від 17.10.2018 року у справі № 461/233/17-ц, Велика Палата Верховного суду прийшла до висновку, що якщо обмеження у здійсненні права власності позивача відбулися при проведення досудового розслідування у порядку кримінального судочинства згідно з постановою слідчого, оцінка правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано у порядку іншого, а саме цивільного судочинства, оскільки КПК України передбачено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування.
За викладених обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що суд першої інстанції дійшов висновку який суперечить правовій позиції про необхідність вирішення скарги про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, в порядку цивільного судочинства, позбавивши права заявника на доступ до правосуддя.
Частиною 1 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним судом, створеним на підставі закону.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить вказане порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 7 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2019 року про відмову в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 , про скасування арешту майна у кримінальнику провадженні № 0001056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4