В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець кримінальне провадження №0000184 від 11.06.2019 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.01.2018 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 16.05.2018 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн., на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком у виді 180 год. громадських робіт, яке виконувати самостійно,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи особою, засудженою вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 29.01.2018 за вчинення злочину, кримінальна відповідальність за який передбачена за ч.2 ст.185 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 240 годин громадських робіт, який за розпорядженням суду направлений на виконання до органу пробації, засуджений 16.05.2018 вироком Тростянецького районного суду Сумської області за ч.2 ст.185, 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн., на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком у виді 180 годин громадських робіт, яке призначено виконувати самостійно, 05.03.2018 поставлений на облік до Тростянецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, де йому роз`яснені умови та порядок відбування покарання за вироком суду, попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, у разі ухилення від відбуття покарання, про що 19.03.2019 у ОСОБА_4 відібрана підписка та цього ж дня він направлений для відбування призначених громадських робіт до комунального підприємства Тростянецької міської ради «Чисте місто».

ОСОБА_4 , будучи обізнаним про порядок і умови відбування покарання та наслідки в разі ухилення від його відбування, в тому числі у вигляді кримінальної відповідальності, 27, 28, 29, 30 березня та 02, 03 квітня 2018 року не з`явився на відпрацювання громадських робіт до КП «Чисте місто» без поважних на те причин, про що 03.04.2018 йому винесено письмове попередження про порушення ним порядку та умов відбування покарання та можливого притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

Продовжуючи порушувати умови відбування покарання, ОСОБА_4 з 04 по 06, з 10 по 13 та з 16 по 19 квітня 2018 року знову не з`явився на відпрацювання громадських робіт на місце роботи до КП «Чисте місто» без поважних на те причин, внаслідок чого 19.04.2018 йому повторно оголошено письмове попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування громадських робіт.

02.05.2018 ОСОБА_4 направлений для відбування призначеного судом покарання до іншого підприємства Тростянецької міської ради ДП «Добробут». Продовжуючи ухилятися від відбування покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_4 не з`являвся на їх відпрацювання без поважних причин у травні, червні та наступних місяцях 2018 року, а також у січні, лютому та березні 2019 року, про що йому неодноразово виносилися письмові попередження (від 05.10.2018, 05.11.2018, 04.04.2019) про припинення порушення порядку і умов відбування покарання та можливі наслідки у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності.

04.04.2019 у зв`язку зі зміною місця проживання, засудженого ОСОБА_4 направлено для відбування покарання до Дернівської сільської ради Тростянецького району для подальшого відпрацювання громадських робіт.

Не зупинившись на вчиненому, продовжуючи ухилятися від відбування громадських робіт шляхом неявки без поважних причин до місця їх відпрацювання, ОСОБА_4 не прибув для відпрацювання 09, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 19, 22, 23 квітня 2019 року, про що 22.05.2019 йому знову винесено письмове попередження. Продовжуючи ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 з липня місяця 2019 року не з`являється до Дернівської сільської ради без поважних на те причин.

Станом на 23 грудня 2019 року відбута міра покарання засудженого ОСОБА_4 становить 132 години громадських робіт, невідбута міра покарання становить 108 годин громадських робіт.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 23.12.2019 про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри надалі у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на один місяць.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений має невідбуте покарання, а саме був засуджений 29.01.2018 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, а 16.05.2018 вироком Тростянецького районного суду Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн., на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком у виді 180 годин громадських робіт, остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуте покарання у виді 108 годин громадських робіт за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 16.05.2018, з розрахунку відповідно до ч.1 ст.72 КК України, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 1 місяць 13 днів.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїм підписом обвинувачений підтвердив обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті не оспорював, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.
Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні угоду при визнання винуватості підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав у повному обсязі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку і лікаря нарколога, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами вид та міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого і особі винного, а саме - в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді арешту строком на один місяць. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків слід повністю приєднати невідбуте покарання у виді 108 годин громадських робіт за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 16.05.2018, з розрахунку відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 1 місяць 13 днів.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314,368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 23 грудня 2019 року, укладену між прокурором Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту строком на один місяць.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 16.05.2018 у виді 108 годин громадських робіт, з розрахунку відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді арешту строком на один місяць тринадцять днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати із часу приведення вироку до виконання.
Речові докази: особову справу №3/2018 від 05.03.2018 відносно ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили повернути до Тростянецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим та його захисником вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України.
Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п.2 ч.4 ст.394 КПК України
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1