№707/1545/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

цивільного позивача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000580 від 30.04.2018р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-технічна, неодруженого, працюючого завідуючим складом в ТОВ «ОІЛ Груп», раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

30.04.2018р. о 10-20год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Канів-Чигирин-Кременчук на 113км. + 85м. від м.Черкаси в напрямку м.Чигирин, що знаходиться в адміністративних межах Черкаського району Черкаської області, в порушення вимог п.п.2.3 б), 10.1 та 14.2 ПДР України, був неуважним, не впевнився перед початком обгону, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виконав перестроювання на смугу зустрічного руху з метою обгону, а в момент виявлення автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку, усвідомлюючи, що він не має можливості безпечно завершити маневр обгону, з метою уникнення зіткнення, скерував автомобіль на ліве узбіччя, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, виявивши небезпеку у вигляді зустрічного автомобіля, був змушений маневрувати на праве узбіччя.

Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/732 від 13.07.2018р. отримала тілесні ушкодження у вигляді травми правого стегна з переломом стегнової кістки в середній третині, травми правої стопи з переломом другої, третьої плюснових кісток, вивихом четвертого пальця, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та саден поверхневих ран м`яких тканин обличчя, голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а саме вимог п.п.10.1 та 14.2 ПДР України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 25.07.2018р. №4/549 знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та настанням наслідків, що спричинили потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він дійсно 30.04.2018р. о 10-20год., керуючи автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Канів-Чигирин-Кременчук від м.Черкаси в напрямку м.Чигирин, був неуважним, не впевнився в безпечності обгону, розпочав обгін, однак побачив, що йому назустріч рухається автомобіль «Ford Transit», та зрозумів, що він не має можливості безпечно завершити маневр обгону, з метою уникнення зіткнення, скерував автомобіль на ліве узбіччя, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, виявивши небезпеку у вигляді зустрічного автомобіля, був змушений маневрувати на праве узбіччя. Внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження він та пасажир автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що на момент ДТП він був тверезий, просив його суворо не карати. Щодо заявлених до нього цивільних позовів ОСОБА_4 повністю визнав позов прокурора в інтересах Черкаської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 в сумі 7001,82грн., не заперечував щодо його задоволення. Позов, що заявлений потерпілою ОСОБА_6 та позов, що заявлений цивільним позивачем ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обвинувачений не визнав повністю, зазначивши, що він частково (на суму близько 20тис.грн.) відшкодував шкоду потерпілій, а інший розмір матеріальної та моральної шкоди є необгрунтований, не підтверджений належними доказами та значно завищений, відповідачем також має бути не лише він, а й страхова компанія, тому у задоволенні вказаних двох позовів просив відмовити.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч.3 ст.349 КПК України, зокрема його детальними, послідовними показами про обставини скоєння злочину, даними в судовому засіданні та іншими зібраними в справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 просили призначити ОСОБА_4 максимально суворе покарання та задовольнити цивільні позови.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який є неодруженим, працюючим завідуючим складом в ТОВ «Ойл Груп» в м.Черкаси, що підтверджується даними характеристики та витягом з трудової книжки ОСОБА_4 ; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться; до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, вчинений ним злочин є з необережною формою вини.

Обставини, що пом`якшують покарання це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Також суд враховує досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Тому, суд погоджується із доводами прокурора щодо призначення покарання та вважає, що необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання: у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами. Враховуючи обставини справи, суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Що стосується питання вирішення цивільних позовів, суд вважає наступне.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У випадках, передбачених законом, цивільний позов може подати прокурор.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» та п.24 Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.

Питання правовідносин, які випливають із договірних стосунків із страховими компаніями потребують ретельного дослідження, включаючи правильне визначення суб`єктного складу сторін, проведення складних розрахунків цивільно-правового характеру з урахуванням франшизи та вирішенням долі залишку автомобіля, що не притаманно кримінальному процесу з урахуванням його специфіки та термінів розгляду.

Судом встановлено, що цивільні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заявлені лише до обвинуваченого ОСОБА_4 , що є виключним правом цивільного позивача визначати коло відповідачів по цивільному позову. Однак, відносини страхування цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду передбачають необхідність залучення як відповідача і страхової компанії, оскільки страхова компанія відповідно до укладеного договору страхування наділена правами та обов`язками щодо страхового відшкодування потерпілій стороні.

Таким чином, для належного вирішення цивільних позовів потерпілої ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_8 необхідно застосовувати договірні відносини між ОСОБА_4 та Страховим товариством «Глобус», що виникли на підставі страхового полісу від 16.08.2017р. №АК/4408537 (а.с.42 Т.2), і спір необхідно вирішувати в цивільно-правовому порядку. Про дану обставину зазначено і в письмових поясненнях ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», яка є правонаступником Страхового товариства «Глобус». Тому цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_8 до ОСОБА_4 необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши вказаним особам право на звернення до суду в порядку ЦПК України, оскільки у разі відмови у задоволенні вказаних позовів це позбавить цивільних позивачів права повторно звернутись до суду з вказаними вимогами. Даної позиції дотримуються і суди вищих інстанцій.

Враховуючи, що цивільний позов прокурора є обгрунтований, доведений належними доказами та повністю визнаний обвинуваченим, тому даний цивільний позов підлягає до задоволення.

Запобіжний захід не обирався.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 8008грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 8008грн.

Цивільний позов прокурора Черкаської місцевої прокуратури до ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Черкаської міської ради, яка є розпорядником коштів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» грошові кошти в сумі 7001грн. 82коп., що затрачені на лікування потерпілої ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 та цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-2121, реєстраційний номер ЧКС37-70, 1978року випуску, який знаходиться на спецмайданчику тимчасового утримання транспортних засобів СУ ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_4 за належністю; автомобіль «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , 2000року випуску, що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_9 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1