Справа № 347/774/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/250/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2020 року продовжено застосування у даному кримінальному провадженню, зокрема, до обвинувачених:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 24 березня 2020 року включно, з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 24 березня 2020 року включно, з утриманням його в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А).

Розмір застави визначеної ухвалою від 12 серпня 2019 року залишено без змін.

Таке своє рішення суд мотивував тим, що обставини у даному кримінальному провадженні на даний час не дають підстав для зміни застосованих раніше запобіжних заходів щодо кожного з обвинувачених.

При цьому, суд зазначив, що ризиків, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали, зокрема ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків з боку обвинувачених не змінився, адже судом на даний час допитана лише одна потерпіла по одному з епізодів, інкримінованих ОСОБА_10 , а інші потерпілі та свідки залишаються не допитаними, та прийшов до висновку про те, що продовжують існувати достатні підстави того, що з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків і запобігання спробам переховуватись від суду ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також суд, враховуючи що усім обвинуваченим інкриміновано вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів у складі організованої групи, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до наявної у суду інформації також є обвинуваченими у вчиненні ряду інших кримінальних правопорушень, які є предметом судового розгляду, а також те, що ОСОБА_9 тривалий час проживав, здобував середню освіту та проходив строкову військову службу на території Російської Федерації, прийшов до переконання, що це підвищує ризик втечі та можливості переховуватись від суду.

Не погодившись з таким рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 та захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі вважає вказану ухвалу незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки прокурор жодним чином не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що вказані прокурором ризики відсутні, оскільки всі докази по справі зібрані, експертизи завершені, свідки та потерпілі, які дали свої покази на досудовому слідстві взагалі не вказують на його причетність до інкримінованого йому злочину.

Просить дану ухвалу скасувати, застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю проживання та реєстрації.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу обраного ОСОБА_9 незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що прокурор у своєму клопотанні не послався на жодні конкретні матеріали, які підтверджують обставини, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, та які б підтверджували наявність хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Водночас прокурором не долучено до клопотання будь-які докази, якими воно обгрунтоване. Вказує, що прокурор, подаючи нові клопотання про продовження запобіжного заходу, наводить одні і ті самі формальні підстави для їх задоволення, не деталізуючи та не обгрунтовуючи кожну з цих обставин, а тому суд розглядаючи клопотання прокурора був позбавлений можливості достовірно встановити обставини, з`ясування яких згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України є обов`язковим. Крім того, зазначає, що судом, при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 не враховано наявність міцних соціальних зв`язків, який є одруженим та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.
Просить дану ухвалу в частині продовження строку дії обраного стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив задоволити апеляційні скарги, міркування прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, обговоривши наведені доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
І, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що обставини у даному кримінальному провадженні на даний час не дають підстав для зміни застосованих раніше запобіжних заходів щодо кожного з обвинувачених.
При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, вірно оцінивши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків з боку обвинувачених не змінився, адже судом на даний час допитана лише одна потерпіла по одному з епізодів, інкримінованих ОСОБА_10 , а інші потерпілі та свідки залишаються не допитаними, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що продовжують існувати достатні підстави того, що з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків і запобігання спробам переховуватись від суду, а тому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також суд, на думку апеляційного суду, вірно врахувавши, що усім обвинуваченим інкриміновано вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів у складі організованої групи, а також те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до наявної у суду інформації також є обвинуваченими у вчиненні ряду інших кримінальних правопорушень, які є предметом судового розгляду, а також те, що ОСОБА_9 тривалий час проживав, здобував середню освіту та проходив строкову військову службу на території Російської Федерації, прийшов до обгрунтованого переконання, що це підвищує ризик втечі та можливості переховуватись від суду.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянтів про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою, таке відповідає вимогам ст. 199 КПК України, зокрема містить у собі короткий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, посилання на ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, та обґрунтування того, що такі продовжують існувати та не зменшилися, обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Що стосується доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченої, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Наявність соціальних зв`язків, на які покликається захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, зокрема те, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки, є одруженим та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження судом ще не досліджувалися докази, а отже не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та його кваліфікації, а тому, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неправильної кваліфікації діянь, колегія суддів апеляційного суду вважає такими, що не заслуговують на увагу.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 не вбачається.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2020 року, якою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: