Справа №705/5175/19
1-кс/705/18/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого призначити експертизу, -
В С Т А Н О В И В:
24 грудня 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить зобов`язати старшого слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 призначити експертизу холодної зброї та відібрати зразки його крові для проведення судової-імунологічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000127 від 13.05.2018 року.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану ним скаргу та просив задовольнити зазначені в ній вимоги.

В судове засідання слідчий, будучи належним чином повідомлений, не з`явився.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів скарги, 13.05.2018 р. близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи на другому поверсі бару «Егоїст» по вул. Соборна, 141, м. Монастирище, Черкаської обл., який на грунті раптово виниклого конфлікту маючи намір на позбавлення життя гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, направлених на позбавлення життя гр. ОСОБА_3 , маючи намір на нанесення удару ножем в шию потерпілого, що супроводжувалось погрозою вбивством, за допомогою вище вказаного ножа, здійснив удар ножем в область шиї, однак через захисні дії потерпілого у вигляді відштовхування його руки ножем в момент нанесення удару, наніс останньому один удар в ліву частину щелепи, та під час того як в подальшому ОСОБА_3 намагався захищатись від подальших насильницьких дій ОСОБА_5 направлених на позбавлення життя, наніс ще один удар вище вказаним ножем ОСОБА_3 в область лівого стегна, однак свій злочинний намір направлений на позбавлення життя ОСОБА_3 не довів з причин, які не залежали від його волі, - оскільки ОСОБА_3 після отриманих травм вдалось відібрати у ОСОБА_5 ножа та таким чином припинити подальші дії ОСОБА_5 . Своїми умисними діями ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта № 05-7-01/332 від 17.05.2018р. спричинив ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.
13.05.2018 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127.
ОСОБА_3 звернувся до начальника Уманського ВП ГУНП в Черкаській області з клопотанням в якому просив, в тому числі, призначити експертизу холодної зброї та відібрати зразки його крові для проведення судової-імунологічної експертизи по вищевказаному кримінальному провадженню.
Постановою слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 17.12.2019 року було відмовлено в задоволенні частини клопотання, а саме: призначення експертизи холодної зброї, відібрати зразки крові ОСОБА_3 для проведення судової-імунологічної експертизи, оскільки по вказаному кримінальному провадженні вже призначено судово-медичну експертизу по вилученому ножу, яким ОСОБА_3 було нанесено тілесні ушкодження, для з`ясування питання, чи дійсно саме ним було нанесено тілесні ушкодження.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК).
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами Кримінального процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, а якщо рішення слідчого оформлюється постановою - з дня отримання особою її копії.
Під час розгляду скарги слідчим суддею місцевого суду встановлено, що слідчим була винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи холодної зброї, відібрання зразків крові ОСОБА_3 для проведення судової-імунологічної експертизи.
Разом з тим, вказану у скарзі бездіяльність слідчого не можна віднести до регламентованої ст. 303 КПК України бездіяльності.
Також слід зазначити, що в прохальній частині скарги ОСОБА_3 не просить скасувати постанову слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 17.12.2019 року, якою було частково відмовлено в задоволення клопотання ОСОБА_3 про призначення експертизи холодної зброї, відібрання зразків крові ОСОБА_3 для проведення судової-імунологічної експертизи, а просить зобов`язати слідчого призначити експертизу.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.
Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого вчинити такі дії (призначити експертизу), адже по кримінальному провадженню слідчий вправі самостійно приймати рішення про проведення або не проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій.
Згідно положень ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов?язання припинити дію; 3) зобов?язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Слід зазначити, що сторона захисту у разі відмови слідчого в задоволенні клопотання про призначення експертизи, відповідно до ст. 244 КПК України, має право звернутися до слідчого судді із відповідним клопотанням. Однак, вказане клопотання подається слідчому судді в порядку ст. 243 КПК України, у вказаному ж випадку стороною захисту оскаржувалась бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді з даного питання в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
На підставі ст.ст.159, 160, 161, 163, 169, 223, 303, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого призначити експертизу - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1