Справа № 172/500/19
Провадження № 1-кп/191/213/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеокоференцзв`язку з Васильківським районним судом Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 27 березня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився у 1994 році грудні місяці 15 дня в с. Журавлинка, Васильківського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 26 березня 2019 року о 23.00 годин проходив по вул. Центральна, смт. Чаплине, Васильківського району, Дніпропетровської області, де виявив кабель розміщений на опорах зв`язку. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме кабелю марки ТПП 20x2x0,4, що належить станційно-лінійній дільниці №2 смт. Васильківка Павлоградського КЦТ № 524 ДФ ПАТ «Укртелеком».

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_3 за допомогою сили рук заліз на стовпа, тим самим наблизився до телефонного кабелю ТПП 20x2x0,4. В подальшому, за допомогою ножа який у нього знаходився при собі, зрізав фрагмент кабелю телефонного зв`язку марки ТПП 20x2x0,4,загальною довжиною 36 метрів, стягнув до землі та скрутивши переніс до занедбаного будинку по АДРЕСА_2 . Після чого, з метою продовження свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення кабелю зв`язку, направився до місця вчиненого правопорушення.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 міг спричинити станційно-лінійній дільниці №2 сел. Васильківка Павлоградського КЦТ №524 ДФ ПАТ «Укртелеком» матеріальний збиток, на загальну суму 953 гривні 28 копійок, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками Васильківського ВП.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 квітня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має, так як ним шкода відшкодована повністю.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 30.04.2019 р.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, представнику потерпілого ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція частини статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнав свою винуватість повністю, щиро кається у вчиненому, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000091 внесеному 27 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, укладену 30 квітня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирались.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1