УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/12847/18

Провадження № 1-кп/638/544/20

15.06.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000179 від 07.08.2018 року , обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № ЄРДР № 0003393 від 16.06.2018 року , обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000121 від 13.04.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.10.2006 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки; 04.10.2006 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки; 26.11.2010 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяця, звільнений 01.11.2013 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; 06.10.2017 року за вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, ( який на даний час не сплачено) ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалами суду строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено відповідно до вимог ст. 331 КПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2020 року, справу передано судді ОСОБА_1 для вирішення питання про продовження строків тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження, продовжують існувати, зазначивши, що обвинувачений раніше неодноразово був засуджений, висновків для себе не робить та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, не має місця постійного проживання, не працює, не має доходу. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання та змінити раніше обраний запобіжний захід на інший, більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Обвинувачений підтримав свого захисника.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Під час досудового слідства було встановлено наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємих йому злочинів , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні інкримінуємих злочинів, які є тяжкими , приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини та злочини, проти життя та здоров`я, до затримання не був працевлаштований, відповідно не мав законних джерел отримання прибутку, не має утриманців , не має міцних родинних зав`язків, відповідно, перебуваючи на свободі може продовжити злочинну діяльність, також враховано, що його матеріальних стан незадовільний, злочинна діяльність багатоепізодійна. Приймаючи до уваги зазначене, можливо зробити висновок, що обвинувачений є особою, яка схильна до вчинення злочинів, після неодноразового засудження за попередніми вироками на шлях виправлення не став, відповідних висновків робив, продовжив злочинну діяльність. Вказане свідчить, що знаходячись на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, чинити дії, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню, може вжити заходів для переховуватися від суду та втечі.
Одночасно суддя вважає необхідним зазначити, що дійсно, відповідно до чисельних рішень ЄСПЛ, є неможливим продовження строку тримання особи під вартою на підставах, які не можна вважати достатніми. Після спливу певного часу судова влада зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою особи.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою.
Враховуючи вказане, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню .
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу за вказаних вище обставин не спростовує існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
підтверджується жодними обставина, не підлягає задоволенню.
Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 178, 183, 206, 331, 372 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, до 12-00 год. 13 серпня 2020 року.
Клопотання про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Головуючий