У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Пілволочиського районного суду клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0000095 від 06 травня 2020 року,
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, слідчий суддя,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до сідчого судді з клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , терміном на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000095 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, звільненим з місць позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий, умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

6 травня 2020 року близько 02:00 год у ОСОБА_6 , при невстановленим обставинах, виник злочинний намір направлений на умисне вчинення крадіжки товарно-матеріальних цінностей з приміщення житлового будинку ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, 6 травня 2020 року приблизно о 02:05 год., ОСОБА_6 , спільно з трьома невстановленими на даний час особами, шляхом вільного доступу зайшов на територію господарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_2 , після чого переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і розуміючи їх невідворотне настання, шляхом прикладення сили розбив склопакет пластикового вікна, через яке спільно з трьома невстановленими на даний час особами проник в приміщення житлового будинку ОСОБА_8 . Далі, перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 спільно з трьома невстановленими на даний час особами, умисно таємно викрав звідти рюкзак чорного кольору без наявного маркування, електронагрівач марки «TRION», електрочайник невстановленої марки, три комплекти ключів від вхідних дверей будинку, дві банки шампуню марки «Шанту» ємкістю по 500 мл. кожна, одну банку засобу для миття посуду марки «Фейрі» ємкістю 300 мл, одну подушку загальною вартістю 3000 грн, а також заволодів особистими документами потерпілого ОСОБА_8 та в подальшому з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення спільно з трьома невстановленими на даний час особами втік, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 та трьох невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.

Відомості про даний факт 06.05.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Правова кваліфікація вчиненого діяння ч.3 ст.185 КК України - умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає відповідальність за його вчинення у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з та відповідно до ст.12 КК України є тяжким.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, одружений, не депутат, з середньою-спеціальною освітою, раніше неодноразово судимий, востаннє 28.01.2011 року Підволочиським районним судом за ч.2 ст.296 КК України, до 1-го року та 6-ти місяців позбавлення волі.

06.05.2020 в 08:00 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

06.05.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, вчиненням умисних дій ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням гр.. ОСОБА_8 на службу 102 про факт проникнення в його житловий будинок невідомих осіб та факт викрадення звідти ТМЦ;

- заявою потерпілого ОСОБА_8 про факт викрадення з приміщення його будинку 06.05.2020 близько 02:00 год. ТМЦ;

- протоколом огляду місця події, а саме житлового будинку ОСОБА_8 , під час якого виявлено факт проникнення в його будинок, пошкодження вікна, факт розкидання речей, предметів та одягу в будинку та факт крадіжки ТМЦ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про факт викрадення з приміщення його будинку ТМЦ, а саме обігрівача, електрочайника, 2-ох банок шампуню, 1-єї банки засобу для миття посуду, 1-єї подушки, рюкзака, а також особистих документів, зокрема закордонного паспорту, ідентифікаційного коду, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дітей, військового квитка та інших та про факт вчинення даної крадіжки саме ОСОБА_6 , оскільки він бачив його в своєму житловому будинку в момент крадіжки;

- протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, в якого під час обшуку було виявлено рюкзак, в середині якого знаходився обігрівач та особисті документи ОСОБА_8 , а саме закордонний паспорт, ідентифікаційний код, військовий квиток, контракт на проходження військової служби, витяги з наказу, постанова про адміністративне правопорушення.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 відмовився від дачі будь-яких письмових показів згідно ст. 63 Конституції України.

На даний час в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.ч. 1,2,3 та 5 ст.177 КПК України.

Так, як було встановлено, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий та реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, зокрема 06.11.1998 року Пологівським судом Запоріжської області за ч.3 ст.80, ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 25.09.2003 Підволочиським районним судом за ч.1 ст.122 КК України до обмеження волі на строк 1 рік; 17.02.2005 року Підволочиським районним судом за ч.2 ст.186 КК України, до 4-ох років позбавлення волі; 05.03.2008 року Підволочиським районним судом за ч.1 ст.296 КК України до 2-ох років обмеження волі; 28.01.2011 року Підволочиським районним судом за ч.2 ст.296 КК України, до 1-го року та 6-ти місяців позбавлення волі. Крім цього 19.07.2017 року в Підволочиський районний суд направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке на даний час перебуває на розгляді в суді. В рамках даного кримінального провадження 01.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце свого проживання в нічний час доби. 03.04.2019 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено на цілодобовий домашній арешт. Термін дії вказаного запобіжного заходу неодноразово продовжувався судом. Востаннє 13.04.2020 року судом продовжено дію вказаного цілодобового запобіжного заходу до 13.06.2020 року, під час здійснення контролю за виконанням запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 працівниками поліції фіксувались неодноразові порушення останнім заборони покидати місце свого проживання цілодобово. Крім цього, враховуючи, що санкція даного злочину передбачає реальне позбавлення волі на строк від трьох до шести років,на даний час немає достовірних підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від 3-ох до 6-ти років, не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, яке покарання до нього може бути застосовано, тобто реальне позбавлення волі.

Крім цього, на даний час встановлена лише частина викраденого з будинку ОСОБА_8 майна, у зв`язку із чим, перебуваючи на волі та будучи необмеженим, підозрюваний ОСОБА_6 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які мають значення речових доказів.

Також, встановлено, що свідок у даному провадженні ОСОБА_10 , а також потерпілий ОСОБА_8 дають покази з приводу вчинення даного кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 на чому частково на даний час і базується обвинувачення, у досудового слідства, є усі підставі вважати, що останній, будучи необмеженим та перебуваючи на волі буде незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, з метою схилити їх на зміну показів.

Крім цього, як було встановлено, що ОСОБА_6 ,. являючись неодноразово судимим та відбуваючи реальні покарання в місцях позбавлення волі, утримуючись в умовах СІЗО та ІТТ, звільнившись з місця позбавлення волі, не працевлаштувався, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову умисно, повторно вчинив умисний корисливий злочин, який завдав шкоди потерпілому. Крім цього, вчиненні ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, є умисними корисливими злочинами, які останній вчинив у зв`язку із тим, що ніде не працює та не має жодного заробітку, що свідчить про те, що останній будучи не обмежений певними покладеними на нього обов`язками може вчинити інше корисливе умисне кримінальне правопорушення, з метою отримання прибутку. Також, як було встановлено ОСОБА_6 грубо та неодноразово порушував обов`язки покладенні на нього обраним запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із чим даний запобіжний захід був змінений на цілодобовий домашній арешт, який ОСОБА_6 знову ж таки неодноразово порушував.

Також, як було встановлено, ОСОБА_6 , не тільки порушував обраний йому запобіжний захід, а й вчиняв адміністративні правопорушення, за що притягувався до адміністративної відповідальності.

Крім цього, слід брати до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_6 не визнає своєї вини у вчиненні даної крадіжки, відмовляється від дачі будь-яких показів згідно ст.63 Конституції України.

Усе вищенаведене свідчить про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати найсуворіший запобіжний захід, зокрема тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, належної поведінки останнього, забезпечити не зможе.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав у ньому викладеному.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили та пояснили, що вина у вчиненні правопорушення нічим не підтверджується, а порушення домашнього арешту, що застосовані по іншому кримінальному провадженні не мають до цієї справи жодного відношення. В задоволенні клопотання просять відмовити.
Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Чеботарі проти Молдови" ((Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.
В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки товарно-матеріальних цінностей з приміщення житлового будинку ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 .

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням гр.. ОСОБА_8 на службу 102 про факт проникнення в його житловий будинок невідомих осіб та факт викрадення звідти ТМЦ;

- заявою потерпілого ОСОБА_8 про факт викрадення з приміщення його будинку 06.05.2020 близько 02:00 год. ТМЦ;

- протоколом огляду місця події, а саме житлового будинку ОСОБА_8 , під час якого виявлено факт проникнення в його будинок, пошкодження вікна, факт розкидання речей, предметів та одягу в будинку та факт крадіжки ТМЦ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про факт викрадення з приміщення його будинку ТМЦ, а саме обігрівача, електрочайника, 2-ох банок шампуню, 1-єї банки засобу для миття посуду, 1-єї подушки, рюкзака, а також особистих документів, зокрема закордонного паспорту, ідентифікаційного коду, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дітей, військового квитка та інших та про факт вчинення даної крадіжки саме ОСОБА_6 , оскільки він бачив його в своєму житловому будинку в момент крадіжки;

- протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, в якого під час обшуку було виявлено рюкзак, в середині якого знаходився обігрівач та особисті документи ОСОБА_8 , а саме закордонний паспорт, ідентифікаційний код, військовий квиток, контракт на проходження військової служби, витяги з наказу, постанова про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, затримання ОСОБА_6 , оголошення підозри та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Крім цього 19.07.2017 року в Підволочиський районний суд направлено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке на даний час перебуває на розгляді в суді. В рамках даного кримінального провадження 01.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце свого проживання в нічний час доби. 03.04.2019 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено на цілодобовий домашній арешт. Термін дії вказаного запобіжного захолод неодноразово продовжувався судом. Востаннє 13.04.2020 року судом продовжено дію вказаного цілодобового запобіжного заходу до 13.06.2020. під час здійснення контролю за виконанням запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 працівниками поліції фіксувались неодноразові порушення останнім заборони покидати місце свого проживання цілодобово.

Вказані обставини дають підстави вважати, що є навні ризики, передбачені п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також слід врахувати, що ОСОБА_6 раніше неодноразово відбував покарання у вигляді позбавлення волі, а тому йому добре відомо про всі несприятливі обставини, які настануть для вказаного підозрюваного після того, як йому вкотре буде призначено згадану міру покарання, а це є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює та не має жодного заробітку, що свідчить про те, що останній будучи не обмежений певними покладеними на нього обов`язками може вчинити інше корисливе умисне кримінальне правопорушення, з метою отримання прибутку. Також, як було встановлено ОСОБА_6 грубо та неодноразово порушував обов`язки покладенні на нього обраним запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із чим даний запобіжний захід був змінений на цілодобовий домашній арешт, який ОСОБА_6 неодноразово порушував, і, крім того, вчиняв адміністративні правопорушення, за що притягувався до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід, зокрема тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, належної поведінки останнього, забезпечити не зможе.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні зочину, санкція за який передбачає реальне позбавлення волі на строк від трьох до шести років, своєї вини не визнає, відмовляється від дачі будь-яких показів згідно ст.63 Конституції України, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення відповідальності за скоєне, буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Також, в міру тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , із врахуванням його соціальних зв`язків, репутації, попередніх судимостей, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, розміру спричиненої та не відшкодованої потерпілому майнової шкоди, останній не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Вислухавши прокурора, яка клопотання підтримала, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, підозрюваного ОСОБА_6 , та захисника ОСОБА_4 які заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його задоволення з наступних мотивів.
Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Зі змісту ст. 178 зазначеного Кодексу вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 1 статті 183 вказаного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя вважає підозру обґрунтованою, враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, особу підозрюваного, приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за доцільне клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
При цьому слідчий суддя враховує вимоги статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яким передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч. З ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається розмір застави в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Застава судом визначається в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України.
З врахуванням наведеного, особи підозрюваного, його матеріального стану, тяжкості інкримінованого йому діяння, суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України: 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дозволить забезпечити належну поведінку обвинуваченого на період часу розгляду справи судом.
Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 визначені цими правовими нормами обов`язки.
В даному випадку слідчому судді доведено всі обставини, передбачені пунктами 1, 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя, також відзначає, що зі змісту ч. 3 ст. 197 КПК України вбачається, що строк тримання під вартою не може перевищувати межі строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 314-315, 331, 371- 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, внесеного в ЄРДР за № №0000095 від 06 травня 2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 (шістдесят) діб.
Визначити розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 42040 ( сорок дві тисячі сорок) гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Тернопільській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:
1. прибувати на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
2. повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні яких знаходиться справа, про зміну місця свого проживання та роботи.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» в Тернопільській області.
Роз`яснити підозрюваному, що він звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, прокурора та суд.
З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали становить 60 діб і закінчується о 12 годині 14 хвилин 04 липня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в Тернопільський апеляційний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000095 від 06.05.2020 року.

Слідчийсуддя ОСОБА_1