КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 23 червня 2020 року апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародного співробітництва прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації,

розшукується компетентними органами Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю: прокурора захисника особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка перекладача ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 для забезпечення його видачі компетентним органам Російської Федерації та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, зобов`язавши останнього не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06 липня 2020 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя зазначив про наявні підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки продовження застосування до нього тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення питання про фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації є надмірним засобом для запобігання спробам ОСОБА_6 уникнути такій передачі.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2020 року, та постановити нову ухвалу, якою продовжити застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Так, прокурор вважає, що висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі щодо можливості застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не відповідають фактичним обставинам провадження.
Зокрема, автор апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не враховано тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, також те, що ОСОБА_6 розшукується на території Російської Федерації за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, на даний час переховується від органів досудового розслідування іноземної сторони, в місті Києві та Київській області не має постійного місця реєстрації, проживання, офіційного працевлаштування та дітей на утриманні, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків особи, а відтак наявні реальні ризики того, що останній може ухилитись від екстрадиції, що потягне невиконання Україною покладених міжнародними договорами обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів провадження, 08 лютого 2020 року працівниками Окремого контрольно пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, до 18 березня 2020 року включно.
Офісом Генерального прокурора отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 , для притягнення до кримінальної відповідальності.
Установлено, що ОСОБА_6 виявив намір звернутися із заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Прокуратурою області направлено повторний запит до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року відносно ОСОБА_6 застосовано екстрадиційний арешт до 14 травня 2020 року.
ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 (закінчений замах на незаконний збут психотропних речовин, з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж, зокрема Інтернет групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі) та п. «г» ч. 4 ст. 228.1 (незаконний збут психотропних речовин у великих розмірах) КК Російської Федерації, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність відповідає ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, строк покарання за яке передбачене до 12 років позбавлення волі відповідно та є екстрадиційними злочинами.
Постановою СВ УФСБ Росії по Тверській області від 12 серпня 2019 року ОСОБА_6 притягнуто в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.
Постановою СВ УФСБ Росії по Тверській області від 21 травня 2019 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.
Постановою 1 відділу ВЕБ УФСБ Росії по Тверській області від 20 серпня 2019 року ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.
Постановою Пролетарського районного суду міста Тверь від 30 липня 2019 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинення ним згаданих кримінальних правопорушень, відповідно ст. 49 КК України не закінчився.
29 квітня 2020 року перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2020 року у задоволенні вказаного клопотання прокурора відмовлено та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, слідчий суддя врахував відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, та виходячи з обставин заявлених кримінальних правопорушень, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики, прийшов до висновку про достатність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, що буде достатнім для запобігання можливим спробам ОСОБА_6 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 2 ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:
- відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
- тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
- вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
- міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Вищезазначені вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Зокрема, як убачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив особу, відносно якої вирішувалося питання про продовження запобіжного заходу, перевірив запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки і вислухавши думку прокурора, захисника та особи, щодо якої здійснюється екстрадиційна перевірка, обґрунтовано встановив, що ризик ухилення ОСОБА_6 від органів правопорядку є малоймовірним, оскільки останній тривалий час перебуває на території України та постійно проживає у місті Києві разом із дружиною, не перешкоджає проведенню екстрадиційної перевірки, і кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється не є насильницькими.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, буде достатнім для запобігання можливим спробам ОСОБА_6 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації,та належним чином мотивував своє рішення.

Враховуючи вищевикладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 для забезпечення його видачі компетентним органам Російської Федерації та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/2717/2020 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1