Справа № 727/5425/20
Провадження № 1-кп/727/272/20
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНВЦі
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

- секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду 1 в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 15.01.2019 року в рамках кримінального провадження №00001184 від 10.06.220 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого по найму, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в невстановлений для органу досудового розслідування час, місці та обставинах знайшов, а тим самим незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, 13 згортків, обгорнутих в ізоляційну ленту із речовиною рослинного походження всередині, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, що відповідно до таблиці №1 списку №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2006 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено та зберігав їх при собі до 15:00 год. 09.06.2020р. В подальшому, 09.06.2020р., близько 15:00 год., перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Пилипа Орлика, 4, на території парку «Жовтневий», співробітниками ТОР УПП в Чернівецькій області, під час поверхневої перевірки, проведеної у відповідності до ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», у присутності понятих в ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 13 (тринадцять) згортків, обгорнутих в ізоляційну ленту з речовиною рослинного походження всередині. Відповідно до висновку експерта №477-Х від 12.06.2020р., надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, які містилися в 13 - ти зіп-пакетах, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом; загальна маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить - 11,475 г., тобто ОСОБА_4 своїми діями, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» незаконно придбав та зберігав для власного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 11,475 г.

В підготовчому судовому засідання прокурором ОСОБА_3 , відповідно обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про прийняття і розгляд угоди укладеної 23 червня 2020 року про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в засіданні свою вину у вчиненні наведеного злочину визнав повністю.Суду надав показання про те, що дійсно він знайшов 13-ть згортків обгорнутих в ізоляційну ленту з речовиною рослинного походження всередині, які забрав собі для власного вживання і носив їх при собі та 09.06 2020 року, був затриманий працівниками поліції, які при його огляді виявили і вилучили вказані пакети; його відвезли в райвідділ поліції; була порушена кримінальна справа.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 309 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в кримінальному провадженні, із якими ОСОБА_4 повністю погодився в засіданні.

Судом встановлено, що між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 23.06.2020 року укладено угоду про визнання винуватості, на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в незаконному придбанні і зберіганні психотропної речовини амфетаміну, без мети збуту.

Сторони угоди погодили покарання ОСОБА_4 за ст.. 309 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 грн.

На момент підписання угоди про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України), прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також, ОСОБА_4 розуміє і судом йому було роз`яснено, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в його інтересах захисник та прокурор ОСОБА_3 просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджену вищенаведену міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якому його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 309 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості; є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є беззастережне визнання ним вини у вчиненому, щире каяття і сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Отже, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з врахуванням вищенаведеного, на думку суду є такими, що відповідають принципу необхідності й достатності, є справедливим для виправлення та запобігання вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Дана норма закону також передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 23.06.2020 року, узгоджену сторонами угоди міру покарання, а також судом враховується і особа обвинуваченого, зокрема, наявність постійного місця проживання, перебування на обліку в лікаря нарколога, те, що раніше ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності, працює по найму.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 угоди від 23.06.2020р. про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не застосовувався; підстав для застосування до останнього заходів кримінального забезпечення, до вступу вироку в законну силу, суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку вимог ст.. 124 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За таких обставин суд вважає за необхідне зазначені вище процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 394, 469,472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.06.2020 року, між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за даною нормою закону, узгоджену сторонами угоди, у вигляді штрафу, розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів №504-Х від 29.07.2019 року в розмірі 1144.15 грн.

Речовий доказ, за постановою слідчого від 18.06.2020 року ДВД диск із записами вчинення кримінального правопорушення, залишити в матеріалах кримінального провадження

Речовий доказ за постановою слідчого від 13.06.2020 року - 11.475гр. канабісу, який зберігається в камері схову речових доказів Шевченківського ВП ЧВП Головного Управління Національної поліції у Чернівецькій області (квитанція № 1359 від 23.06.2020р. знищити

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів, з дня його проголошення - з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1