Ухвала
Іменем України
20 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 371/1642/18
провадження № 51 5564 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року,
встановив:
За вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Богуславського районного суду від 23 березня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 відшкодування матеріальних збитків в сумі 6541.67 грн.
Київський апеляційний суд ухвалою від 20 червня 2019 року вирок місцевого суду залишив без змін.
Не погоджуючись з постановленими щодо нього судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій він просить розглянути його справу.
Верховний Суд ухвалою від 11 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.

На виконання ухвали Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в формі заяви, в якій просить відкрити касаційне провадження за його скаргою.
Залишаючи касаційну скаргу засудженого без руху, Верховний Суд в ухвалі від 11 листопада 2019встановив, що скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому Верховний Суд, серед іншого, звернув увагу засудженого на відсутність в його скарзі зазначення будь-яких конкретних порушень закону судами першої та апеляційної інстанції та обґрунтування своїх доводів.
Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений вказані в ухвалі касаційного суду від 11 листопада 2019 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПКзнову не дотримався.

Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, при повторному зверненні до суду касаційної інстанції, засуджений ОСОБА_4 так і не конкретизував, яких саме порушень допустились місцевий та апеляційний суди та не зазначив у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість ухваленого апеляційним судом судового рішення та чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого та ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

Враховуючи викладене, оскільки засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 11 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3