17.03.2020
Справа № 522/488/20
Провадження 1-кс/522/4581/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання слідчого, слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000353 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2018 приблизно о 13 годині 00 хвилин біля магазину «Фаворит», який розташовується в с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області, військовослужбовці ВПС «Роздільна» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші на теперішній час невстановлені співробітники затримали ОСОБА_7 , який здійснив злісну непокору законній вимозі працівників Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: на неодноразову вимогу проїхати до ВПС «Степанівка» для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП, намагався втекти, чинив опір.

У подальшому, 26.02.2018 суддею Роздільнянського районного суду Одеської області за результатом розгляду вищевказаного протоколу про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення винесено постанову у справі № 511/2392/18 (номер провадження 3/511/2/19), якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладенні адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із вказаним рішення Роздільяннського районного суду Одеської області, адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

За результатом розгляду вказаної скарги, 17.04.2019 Одеським апеляційним судом апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволено в повному обсязі, постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області скасовано та прийнято нову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, Одеський апеляційний суд в ході розгляду зазначеної скарги дійшов до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_7 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі працівників ДПС України.

Одночасно з цим, відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 76 від 04.11.2018 затриманому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, садна на лівій гомілці на передній поверхні в нижній третині, на передній і задній поверхні правої і лівої кисті в ділянці променезапясткового суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинено останньому внаслідок затримання співробітниками ДПС України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 03.11.2018 о 12 год. 45 хв., на ділянці відповідальності впс «Степанівка» вп «Роздільна» в районі інформаційного показника 1/74в 500м від лінії Державного кордону України виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_7 ,який здійснив злісну непокору законній вимозі працівників Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме на неодноразову вимогу проїхати до впс «Степанівка» для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.202 КУпАП, намагався втекти, чинив опір, нецензурно висловлювався на адресу прикордонників.
В ході подальшого досудового розслідування, 13.03.2020 представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 добровільно надав довідку лікаря з печаткою комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» на 1 аркуші та зошит медична книжка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 блакитного кольору, які поміщено до сейф-пакета № 0035501.
Одночасно з цим, 13.03.2020 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних речей, документів, майна речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Слідчий у клопотанні зазначає, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення речових доказів за матеріалами зазначеного кримінального провадження та буде використано для проведення експертизи і встановлення ступеня тяжкості отриманих тілесних ушкоджень потерпілого, а тому в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту виданого майна адвокатом потерпілого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний мобільний телефон з зарядним пристроєм.
Слідчий до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності та просив задовольнити його у повному обсязі.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити його з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на вищевказаний майно, яке за обставинами кримінального провадження може бути речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-173 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово добровільно видане майно, а саме: довідку лікаря з печаткою комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» на 1 аркуші та зошит медична книжка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 блакитного кольору, які поміщено до сейф-пакету № 0035501.

Копію ухвали про арешт майна направити слідчому для виконання, прокурору та іншим зацікавленим особам для відому.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: