Cправа № 127/2689/20
Провадження № 1-кс/127/1311/20
У Х В А Л А
Іменем України
06 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 08.01.2020 про закриття кримінального провадження №10003989, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2017, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яка мотивована тим, що постанова про закриття кримінального провадження №10003989 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, від 08.01.2020 року є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав:

1) Провадження відкрито 19.08.2017 року, але з початку відкриття та на дату закриття провадження, слідчі дії практично не проводилися, у провадженні змінилося шість слідчих різних відділків поліції м. Вінниці, виявлені чисельні порушення слідчими вимог КПК України, провадження вже безпідставно закривалося. 26.04.2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/8530/18 скасована постанова слідчого ВВП ГУ НПУ у Вінницькій області про закриття зазначеного кримінального провадження. 26.07.2019 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/17280/19 скасована постанова слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУ НПУ у Вінницькій області про закриття зазначеного кримінального провадження. Враховуючи повну бездіяльність слідчої та її упередженість 28.08.2019 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/23273/19 слідча була відведена від участі у досудовому розслідуванні.

2) Підставою для скасування оскаржуваної постанови на думку заявника є також те, що: слідчим не виконано усі вказівки слідчого судді, зокрема, щодо належної оцінки доказу - запису з камери відеоспостереження холу приміщення Вінницького адміністративного апеляційного суду де зафіксовано момент нанесення йому удару у голову ОСОБА_5 :

- слідчим не надано належної оцінки висновкам судово-медичної експертизи від 23.11.2017 року №1832/ж з Київського міського клінічного бюро СМЕ та від 28.02.2019 року № 74 з Вінницького обласного клінічного бюро СМЕ, згідно яких виявлено спричинення легких тілесних ушкоджень внаслідок нанесення йому ударів ОСОБА_5 ;

- слідчим не надано належної оцінки медичним документам, що підтверджують його тимчасову втрату працездатності в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, що надає правової кваліфікації розглядати справу за ч.2 ст. 125 КК України;

- слідчим не надано належної оцінки Висновку спеціаліста в галузі психології щодо обґрунтування та розрахунку моральної та матеріальної шкоди, завданої йому ОСОБА_5 ;

- не дивлячись на явну процесуальну необхідність, обумовлену завданням кримінального провадження, слідчим не були виконані усі необхідні слідчі дії: не проведено огляду місця події; не проведено слідчого експерименту за його участю як потерпілого; не проведено окремого слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 щодо відтворення механізму заподіяння тілесних ушкоджень за обставин, наведених ним особисто під час допитів;

- слідчим не надано належної оцінки та не зроблено аналізу причин розбіжностей показань під час перехресних допитів його з ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а також свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ;

- слідчим не надано належної оцінки невідповідності показань ОСОБА_5 наявним відеодоказам у конкретному кримінальному провадженні;

- слідча не мотивувала з урахуванням яких досліджених доказів, їх змісту, нею зроблений висновок про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

3) В оскаржуваній постанові слідча робить висновок про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину спираючись виключно на його показання, у яких він зазначає, що не наносив удари, а лише відштовхнув його правою рукою і будь-якого умислу в нанесені йому тілесних ушкоджень в нього не було. Тобто, судження слідчої про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину «будується» виключно на його суб`єктивній думці.

На думку заявника не встановлення слідчою того факту, що свідчить про наявність складу злочину передбаченого ст. 125 КК України, не встановлення нею причинно-наслідкового зв`язку між діями нападника та наслідками, означає, що слідча умисно чи випадково порушила його законні права та інтереси у поновленні його законних прав, які закріпленні Конституцією України.

З огляду на наведене заявник звернувся зі скаргою до суду, в якій просив cкасувати постанову слідчої Лівобережного ВП ВВП ГУ НПУ у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 08.01.2020 року про закриття кримінального провадження № 0003989.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, просила в її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що між заявником та ОСОБА_5 існують неприязні стосунки, однак будь-якого умислу спричинити тілесні ушкодження потерпілому у ОСОБА_5 не було.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Вислухавши думку заявника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0003989, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 3 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора - рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження визначено статтею 284 КПК України, зокрема відповідно до пункту 2 частини першої наведеної норми кримінальне провадження підлягає закриттю якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у провадженні Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження №0003989, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2017 року.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003989 від 19.08.2017 вбачається, що 18.08.2017 до Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області надійшла заява від громадянина ОСОБА_3 про те, що 14.03.2017 громадянин ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 6 в приміщенні Вінницького апеляційного суду.

20.09.2017 слідчим ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0003989 від 19.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області № 127/8530/18 від 26.04.2018 постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження від 20.09.2017 скасовано.

В подальшому 06.06.2019 слідчим ОСОБА_11 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0003989 від 19.08.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області № 127/17280/19 від 26.06.2019 постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження від 06.06.2019 скасовано. В даній ухвалі встановлено, що слідчим не вжито всіх заходів для встановлення істини по даному кримінальному провадженню. Зазначено, що органу досудового розслідування необхідно розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 23.08.2018 року, від 29.01.2019 року, від 03.06.2019 року та для повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження необхідно встановити та допитати очевидців події, провести одночасний допит ОСОБА_3 з ОСОБА_5 . Також зазначено, що органами досудового розслідування не досліджений та не врахований слідчим ОСОБА_11 при здійсненні розслідування вказаного кримінального провадження диск з камер відеоспостереження холу Вінницького апеляційного адміністративного суду за 14.03.2017 року, на якому зафіксовано момент сутички між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження слідчим ОСОБА_4 були виконані вище зазначені вказівки, а саме: встановлено та допитано очевидців події; 09.09.2019 було проведено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_7 , потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_6 , що підтверджується протоколами одночасного допиту від 09.09.2019; 04.10.2019 також було проведено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом одночасного допиту від 04.10.2019; 30.10.2019 було проведено одночасний допит між свідком ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом одночасного допиту від 30.10.2019.

Також, до матеріалів кримінального провадження було долучено запис з внутрішньої камери відеоспостереження другого поверху Вінницького апеляційного адміністративного суду за 14.03.2017, який було оглянуто слідчим, що підтверджується протоколом огляду відеозапису від 06.06.2019.

Крім того, слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні було досліджено диск з камер відеоспостереження холу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року, на якому зафіксовано момент сутички між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Зі вказаного відеозапису зокрема вбачається, що громадянин ОСОБА_3 хапає обома руками за комір піджака громадянина ОСОБА_5 , на що останній руками відштовхує ОСОБА_3 від себе, після чого останній відійшов від ОСОБА_5 . На цьому конфлікт завершився та усі учасники вийшли з холу другого поверху суду.

В подальшому, постановою слідчого Лівобережного ВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 08.01.2020 про закриття кримінального провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003989 від 19.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зі змісту даної постанови вбачається, що слідчий прийшла до висновку, що:

- в діях ОСОБА_5 встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КПК України, оскільки суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, характеризується тільки умисною виною, а заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним.

Що стосується повноти здійснення досудового розслідування суд вважає, що на виконання вимог ухвали слідчого судді від 26.06.2019 слідчим ОСОБА_4 виконано всі зазначені в даній ухвалі слідчі дії.

В самому тексті оскаржуваної постанови міститься висновок слідчого про те, що висновком судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_3 було тілесне ушкодження: «Забій, гематома м`яких тканин правої щічної ділянки, яке належить до легких тілесних ушкоджень».

Також, в зазначеній постанові слідчий робить висновок про те, що будь-якого умислу спричинити тілесні ушкодження потерпілому у ОСОБА_5 не було. Поштовх рукою останній здійснив після того як ОСОБА_8 схопив його за комір піджака та лише з метою щоб останній відпустив ОСОБА_5 .

Такі висновки слідчого повністю підтверджуються відеозаписом подій, тому слідчий суддя вважає обґрунтованими висновки слідчого.

Посилання заявника на те, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від №127/17280/19 від 26.06.2019 встановлено завдання ОСОБА_5 удару ОСОБА_3 в голову, судом до уваги не приймається, оскільки предметом дослідження суду у даній справі була повнота здійснення слідчим досудового розслідування, в тому числі необхідність дослідження відеозапису, а не наявність чи відсутність ударів чи поштовхів між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Посилання заявника на те, що зі сторони ОСОБА_5 такі випадки непоодинокі, він веде себе агресивно тощо, судом також до уваги не приймається, оскільки наявність чи відсутність такої поведінки жодним чином не впливає на обставини сутички, які мали місце між заявником та ОСОБА_5 14.03.2017.

Положеннями пункту четвертого частини першої статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчий суддя приходить до висновку, що вказана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України. При проведенні досудового розслідування були допитані свідки, встановлені та допитані очевидці події, був здійснений одночасний допит учасників події, долучений та досліджений диск з камер відеоспотереження та надано доказам правову оцінку.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене в сукупності суд приходить до висновку, що рішення слідчого стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відповідають вимогам закону та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 91, 93, 110, 116, 116, 219, 284, 294, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 08.01.2020 про закриття кримінального провадження №10003989, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2017- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя