Ухвала

8 квітня 2020року
м. Київ
справа № 225/3248/18
провадження № 51 366 ск 20
Верховний Суд колегією суддівДругої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 4 липня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000211,
встановив:
27 січня 2020 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2

ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху,

в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_4 направив нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 4 липня 2019 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, зазначаючи у касаційній скарзі про порушення норм процесуального права, засуджений ОСОБА_4 не обґрунтовує в чому конкретно з огляду на положення

ст. 412 КПК полягають такі порушень при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, і як ці порушення перешкодили суду ухвалити законні та обґрунтовані рішення, що було б підставою для їх скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які встановлені на підставі досліджених судом доказів.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, про що було наголошено засудженому ОСОБА_4 в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, порушуючи питання про скасування судових рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, засуджений не наводить підстав для прийняття такого рішення, з огляду на положення статей 412, 415 КПК у їх взаємозв`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 4 липня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2019 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3