В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005885 від 14 липня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 13 листопада 2009 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 190 КК України на 1 рік обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 1 рік;
2. 21 грудня 2010 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 1 рік 3 місяці позбавлення волі;
3. 12 травня 2014 року вироком Дарницького районного суд м. Києва, із змінами внесеними 25 вересня 2014 року вироком Апеляційного суду м. Києва, засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, 16 березня 2017 року звільнився по відбуттю повного строку покарання;
4. 24 жовтня 2019 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2019 року близько 14 години ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , який сидів на лавочці біля першого під`їзду вищезазначеного будинку. ОСОБА_4 звернув увагу, що у ОСОБА_8 у в`язаному чохлі фіолетового кольору знаходився мобільний телефон марки «ZTE A6 Лайт».
В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_8 та витягнув з лівої кишені його штанів мобільний телефон та почав тікати. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що його дії помічені потерпілим та свідками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які почали голосно висловлювати вимогу ОСОБА_4 , припинити протиправні дії.
Однак, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2448 гривні.
Крім того, 13 липня 2019 року близько 14 години 55 хвилин ОСОБА_4 перебував неподалік будинку № 21 за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, де зустрів потерпілого ОСОБА_11 у якого у кишені шортів помітив мобільний телефон.
В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 ззаду підійшов до ОСОБА_11 та наніс останньому удар в область потилиці, внаслідок чого ОСОБА_11 впав на підлогу, тим самим застосував до потерпілого насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я та повторно відкрито викрав з кишені шортів ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Ксяомі Редмі Нот 7».
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5974 гривні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явлених йому обвинуваченнях повністю визнав, щиро розкаявся, повністю підтвердив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин встановлених під час досудового слідства. Показав, що 30 травня 2019 року близько 14 години біля буд. 16 по вул. Карбишева у м. Києві побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , який спав на лавочці біля першого під`їзду. У нього з кишені виглядав мобільний телефон. Оскільки йому були необхідні гроші на придбання наркотичних засобів, то він вирішив забрати у ОСОБА_8 мобільний телефон та закласти його до ломбарду. З цією метою він ззаду підійшов до ОСОБА_8 та витягнув у нього з лівої кишені штанів мобільний телефон. В цей час, його дії помітили потерпілий та свідки, які почали голосно кричати, щоб він повернув мобільний телефон. Однак, це його не зупинило і він втік. Він зустрів свого товариша та на його паспорт здав у ломбард мобільний телефон за 1500 грн. Він нікому не повідомляв, що мобільний телефон крадений, а гроші використав на власні потереби. 13 липня 2019 року у нього був день народження. Близько 15 години він проходив неподалік будинку № 21 по вул. Кибальчича у м. Києві, де зустрів ОСОБА_11 , який був в стані алкогольного сп`яніння. Він помітив, що у останнього з кишені шортів виглядає мобільний телефон. ОСОБА_11 запитав у нього де туалет, він йому показав та пішов за ним, тому, що вирішив забрати мобільний телефон. Він ззаду підійшов до ОСОБА_11 та наніс йому рукою удар в область потилиці, внаслідок чого той впав на землю, а він забрав у ОСОБА_11 мобільний телефон і втік, не реагуючи на прохання повернути його. В цей час, він загубив свій власний свій мобільний телефон «Нокіа». В подальшому, він здав мобільний телефон до ломбарду за 3500 гривень. Він щиро кається та просить його суворо не карати.

Дані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколу огляду речей, протоколів огляду місця події, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Як вбачається з даних, що містяться:

- у протоколі огляду речей від 31 травня 2019 року: об`єктом огляду являється паперовий конверт коричневого кольору, який опечатаний печаткою «Для пакетів», в середні якого знаходиться квитанція ломбарду «Скарбниця», ПТ «АЙ ТІ Ломбард» від 30 травня 2019 року, заставодавець ОСОБА_12 , предмет: Мобільний телефон «ZTE A6 Lite Blade, с/н: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 »;

- у відповіді ПТ «АЙ ТІ Ломбард» від 20 червня 2019 року: зазначений у запиті мобільний телефон «ZTE A6 Lite Blade», с/н: НОМЕР_1 , у вказаний період часу, 30 травня 2019 року, дійсно закладався до ломбардного відділення ПТ «АЙ ТІ Ломбард» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- у дублікаті договору 863-19003188 від 30 травня 2019 року, оціночна вартість мобільного телефону «ZTE A6 Lite Blade», за угодою сторін 1 717 гривень 96 копійок, сума кредиту, видана позичальнику з каси становить 1380 гривень, сума повернення 1 396 гривень 42 копійки;

- у протоколі огляду місця події від 30 травня 2019 року: об`єктом огляду являється ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , де два чоловіка, які представились ОСОБА_12 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 повідомив, що 30 травня 2019 року близько 15 години 30 хвилин він за адресою м. Київ, вул. Карбишева, 16 вкрав у невідомого чоловіка мобільний телефон. ОСОБА_12 повідомив, що 30 травня 2019 року близько 15 години 30 хвилин він зустрівся з мало знайомим на ім`я ОСОБА_13 , який запропонував йому здати до ломбарду мобільний телефон марки «ZTE A6 Lite Blade» на свій паспорт та отримати за це винагороду 100 гривень на що він погодився, та здав мобільний телефон до ломбарду «Скарбниця», за адресою: м. Київ, бул. Перова, 40. Грошові кошти передав ОСОБА_4 , а закладну залишив собі та надав її для вилучення працівникам поліції. На запитання, що це за закладна ОСОБА_4 повідомив, що дійсно надав ОСОБА_12 мобільний телефон для того, щоб він заклав його до ломбарду за винагороду 100 гривень;

- у постанові визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 31 травня 2019 року: квитанцію з ломбарду «Скарбниця» ПТ «АЙ ТІ Ломбард» від 30 травня 2019 року, заставодавець: ОСОБА_12 , предмет: Мобільний телефон «ZTE A6 Lite Blade, с/н: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яку вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Карбишева, 22 - визнано речовим доказом;

- у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13 липня 2019 року, ОСОБА_11 звернувся до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з заявою, про те, що 13 липня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 21, незнайома особа відкрито заволоділа його мобільним телефоном;

- у протоколі огляду місця події від 13 липня 2019 року, на ділянці біля буд. АДРЕСА_4 виявлено мобільний телефон «Нокіа», із номером НОМЕР_3 , серійним номером № НОМЕР_4 , який в присутності понятих поміщено до пакету № 0058642;

- у заяві потерпілого ОСОБА_11 в якій він зазначив, що відмовляється від пред`явлення цивільного позову до ОСОБА_4 та матеріальних претензій до нього не має;

- у постанові визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19 липня 2019 року: відео носій DWD-R, 4700 МВ, на якому знаходиться відеозапис із камери відеоспостережень, що розташовані на під`їздах житлового будинку під АДРЕСА_5 - визнано речовим доказом;

- у постанові визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19 липня 2019 року: відео носій DWD-R, 4700 МВ, на якому знаходиться відеозапис із проведенням слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_14 - визнано речовим доказом;

- у постанові визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19 липня 2019 року: футболку чорного кольору та шорти чорного кольору, вилучені при огляді місця події 13 липня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 21, які передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП - визнано речовим доказом;

- у постанові визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19 липня 2019 року: мобільний телефон марки «Нокіа», серійний номер НОМЕР_4 , вилучений при огляді місця події 13 липня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 21, який передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП - визнано речовим доказом.

Крім того, винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчинених злочинах, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочинів, на час винесення судового рішення судимий 24 жовтня 2019 року вироком Деснянського районного суду м. Києва, за місцем реєстрації та проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, з 11 листопада 2012 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів синдром залежності.
Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст. 75 КК України, судом не встановлено.
Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 злочин, за який він засуджується цим вироком, вчинив до постановлення щодо нього вироку Деснянського районного суд м. Києва від 24 жовтня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яким він засуджений до покарання у виді 1 року позбавлення волі, то остаточне покарання йому необхідно призначити, відповідно до вимог ч.1, ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді утримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без зміни.
Строк відбуття покарання рахувати з 14 липня 2019 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1, ч.4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді утримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 липня 2019 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у справі: квитанцію з ломбарду «Скарбниця» ПТ «АЙ ТІ Ломбард» від 30 травня 2019 року, заставодавець: ОСОБА_12 , предмет: Мобільний телефон «ZTE A6 Lite Blade, с/н: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; відео носій DWD-R, 4700 МВ, на якому знаходиться відеозапис із камери відеоспостережень, що розташовані на під`їздах житлового будинку під АДРЕСА_5 ; відео носій DWD-R, 4700 МВ, на якому знаходиться відеозапис із проведенням слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_14 - залишити в матеріалах кримінального провадження; футболку чорного кольору, шорти чорного кольору, мобільний телефон марки «Нокіа», серійний номер НОМЕР_4 ,- вилучені при огляді місця події 13 липня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 21, які передано до камери схову Дніпровського УП ГУНП, повернути власнику ОСОБА_4 .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1