Справа № 357/5513/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Біла Церква обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 25.05.2020 р. у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000025 від 04.05.2020 р. щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні 4-х малолітніх дітей: синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовослужбовця військової служби за контрактом, стрільця-помічника гранатометника 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, з угодою про визнання винуватості від 25.05.2020 р. надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 09.06.2020 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 р. №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, якого станом на 25.05.2020 р. оголошено не було.

21.05.2019 р. старший солдат ОСОБА_5 був призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_6 та того ж дня направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .

22.02.2020 р. старший солдат ОСОБА_5 переведений до військової частини НОМЕР_1 , де наказом командира військової частини № НОМЕР_4 від 22.02.2020 р. його було зараховано до особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст.11,16,30,35,37,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки військовослужбовці частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

Відповідно до вимог ст.ст.1-4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.11,16,30,35,37,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 14.04.2020 р. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 22.05.2020 р.

22.05.2020 р. старший солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, будучи особою, зазначеною в ч.2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби) чим вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними 25 травня 2020 р.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 25 травня 2020 р., укладеної між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінального правопорушення та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони при наявності ряду обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням, вимог ст.69 КК України, призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.407 ч.4 КК України - у виді арешту строком на 1(один) місяць.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч.4 ст.407 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, погоджену сторонами угоди у виді арешту строком на 1(один) місяць.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, підстави для застосування судом ст.69 КК України (ряд пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, безпосередньо брав участь в АТО та території Донецької та Луганської області, збіг тяжких сімейних обставин, має на утриманні 4-х малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинення злочину вперше) в провадженні наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Речові докази у провадженні та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 25 травня 2020 р. у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000025 від 04.05.2020 р. - затвердити.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту строком на 1(один) місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 після звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1