Провадження № 1-кс/761/9957/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000478 від 28.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 01.06.2020 року надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000478 від 28.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212 КК України, а саме на грошові кошти в розмірі 39552467 грн., які знаходяться на банківських рахунках АТ«ГАЗТРАНЗИТ» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ,№ НОМЕР_5 № НОМЕР_6 відкриті в АТ «СIТIБАНК», № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 відкриті в АТ «Укрексімбанк», № НОМЕР_2 відкритий в АТ «КБ «ГЛОБУС», № НОМЕР_9 відкритий в АТ «БАНК АЛЬЯНС»,№UA7428605та№ НОМЕР_10 відкриті в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000478 від 28.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено ряд обставин, які свідчать про вчинення службовими особами ПАТ «ГАЗТРАНЗИТ» З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ» () незаконних дій при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із підприємствами, які мають ознаки фіктивності, а саме: ТОВ «Скайбилд Груп» (код ЄДРПОУ 42807977), ТОВ «Промстройпрайм» (), ТОВ «Білпрайт» (), ТОВ «ТМ Логан» (код ЄДРПОУ 41595700) та ТОВ «Дрейк Трейд» (), що спрямовані на розтрату грошових коштів шляхом придбання товарно-матеріальних цінностей за завищеною ціною та незаконне формування податкового кредиту з податку на додану вартість, за наступних обставин.

Постановою слідчого ГСУ ФР ДФС України від 19.05.2020 р. грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках АТ «ГАЗТРАНЗИТ» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_11 та № НОМЕР_6 відкриті в АТ «СIТIБАНК», № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 відкриті в АТ «Укрексімбанк», № НОМЕР_2 відкритий в АТ «КБ «ГЛОБУС», № НОМЕР_9 відкритий в АТ «БАНК АЛЬЯНС»,№UA7428605та№ НОМЕР_10 відкриті в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» визнано речовими доказами.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки вказане майно має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, а також забезпечення відшкодування збитків, завданих державі, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечувала з приводу задоволення клопотання, оскільки грошові кошти не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, жодних доказів причетності товариства до вчинення протиправних дій не має, клопотання необґрунтоване, та арешт грошових коштів на суму в розмірі 39552467 грн. викликає сумніви в співмірності такого обмеження права власності товариства.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000478 від 28.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні як на підставу для накладення арешту послався на наявність дослідження фінансово-господарських операцій за участю ПАТ «ГАЗТРАНЗИТ» З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ», проведеного головним державним ревізором-інспектором міжрегіонального відділу з особливо важливих справ міжрегіонального оперативного управління ОСОБА_5 , постанову старшого слідчого з ОВС 3-го відділу УРКП ГСУ ФР ДФС України від 29.05.2020 року про визнання речовими доказами грошових коштів ПАТ «ГАЗТРАНЗИТ».

При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 39 552 467 грн., які знаходяться на рахунках ПАТ «ГАЗТРАНЗИТ» З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ» з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування збитків, завданих державі, так як ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами, а також в судовому засіданні не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні №0000478 а також недоведеність факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212 КК України, а саме підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб-підприємців; ухилення від плати податків, зборів (обов`язкових платежів), в рамках якого подане клопотання, оскільки не є предметом кримінального правопорушення, не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та не можуть бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Крім того, відсутні докази про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ПАТ «ГАЗТРАНЗИТ» З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ» кримінальних правопорушень, які можуть бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Разом з тим, постанова слідчого про визнання речовими доказами не мотивована, є формальною, слідчий не вказав в своєму рішенні за якими ознаками вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що зазначене вилучене майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні №0000478 від 28.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212 КК України, та, як наслідок, може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131,132,170173, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000478 від 28.02.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя