Справа №487/8886/19
Провадження №1-кс/487/1266/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність і рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000243,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2020 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність і рішення слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000243.

У скарзі заявник посилався на те, що 27.01.2020 ним було подано клопотання від 17.01.2020 т.в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000243 та інших процесуальних дій в залежності від процесуального статусу, про що просив його повідомити, але слідчий у встановлений Законом України строк не здійснив ніяких дій, чим обмежив права заявника, зокрема проголошене ст. 55 Конституції України.

Посилаючись на те, що клопотання у встановленому порядку не розглянуто, просив зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 17.01.2020 з дотриманням вимог ст. 220 КПК України, оскільки він як потерпілий не отримав повідомлення про розгляд клопотання і його задоволення.

В судове засідання заявник не з`явився, його адвокат ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив її задовольнити.

Представник ТУ ДБР у м. Миколаєві слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути скаргу без її участі, а також відмовити в задоволенні скарги, оскільки зазначену заяву ОСОБА_3 від 17.01.2020 розглянуто та надіслано відповідь листом від 04.02.2020 №05.18/05.18/2221.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000004 від 16.01.2018 до якого приєднане кримінальне провадження №0000243.

27.01.2020 ОСОБА_3 було подано клопотання від 17.01.2020 т.в.о. директора ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000243 та інших процесуальних дій в залежності від процесуального статусу, про що просив його повідомити.

Згідно листа слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_6 від 04.02.2020 №05.18/05.18/2221 ОСОБА_3 повідомлено, що на виконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2019 у справі №1-кс/487/9298/19, якою слідчого зобов`язано провести належні та необхідні процесуальні дії щодо визначення статусу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000243, яке об`єднано у кримінальне провадження №0000004 від 16.01.2018 визначено процесуальний статус останнього свідок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Положеннями ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що процесуальний статус ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000243, яке об`єднано у кримінальне провадження №0000004 від 16.01.2018 визначено як свідок, однак положеннями ст. 220 КПК України не передбачено розгляд клопотань осіб, що мають такий процесуальний статус.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність і рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000243 відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1