Справа № 953/4009/20
н/п 1-кс/953/2229/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000985 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:

10.03.2020 на адресу суду поштою надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене 04.03.2020 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Митрофанівська, 50, а саме: банкноту номіналом 500 грн., у кількості 1 штука, серія ВИ 8043173, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Місцем зберігання вказаної грошової купюри визначити камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні Київського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0000985 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Прокурор вказує, що 04.03.2020 приблизно о 12:14 год. чоловік на ім`я ОСОБА_4 , 1958 р.н., знаходячись за адресою м. Харків, вул. Митрофанівська, 50, надав працівнику поліції грошові кошти в розмірі 500 грн. за вирішення питання, щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно з рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 04.03.2020 о 12:00 год. в ході патрулювання на вул. Митрофанівська, 50 було зупинено підозрілого чоловіка, який ніс мішок. Зупинений чоловік представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що несе в мішку будівельний рівень та електростеплер, однак пояснити їх належність чоловік не зміг. Після чого, з метою уникнення кримінальної відповідальності за попередньо вчинене діяння, ОСОБА_4 запропонував лейтенанту поліції ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 500 грн. ОСОБА_4 було повідомлено про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі відповідно до ст. 369 КК України, на що той жодним чином не відреагував, поклавши до лівої кишені брюк лейтенанта поліції ОСОБА_5 грошову купюру номіналом 500 гривень, у кількості однієї штуки, № ВИ 8043173. Після цього співробітниками патрульної поліції було викликано слідчо-оперативну групу Київського ВП ГУ НП в Харківській області для подальшого розслідування за фактом надання неправомірної вигоди службовій особі.

Прокурор зазначає, що в ході огляду місця події від 04.03.2020 за адресою: м. Харків, вул. Митрофанівська, 50, було виявлено та вилучено з лівої кишені брюк поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 500 грн., у кількості однієї купюри, № ВИ 8043173.

Відповідно до наданих ОСОБА_4 пояснень, останній близько 10:00 год., знаходячись на ринку Барабашова, «Залізні ряди», вкрав мішок білого кольору, всередині якого знаходилися коробки, при цьому реалізатор, який знаходився поруч, не помітив зникнення власного мішка. Проходячи по вул. Митрофанівській м. Харкова, його зупинили співробітники поліції та спитали, що знаходиться в мішках, на що ОСОБА_4 не зміг відповісти, після чого співробітники поліції попросили його пред`явити документи на речі, що знаходилися в мішку, а саме: в одній коробці будівельні степлери у кількості чотири штуки, в другій коробці будівельні рівні 60 см у кількості двадцять штук. Усвідомлюючи ризик притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене діяння, ОСОБА_4 спочатку запропонував, а після поклав до кишені брюк співробітника поліції грошові кошти сумою в 500 гривень однією купюрою. На прохання співробітника поліції пояснити зазначені дії чоловік відповів, що це - гроші за не притягнення його до відповідальності.

Як зазначає прокурор, вказаний предмет є безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, а також є речовим доказом у кримінальному провадженні, він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу, проведення відповідних експертиз, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, оскільки є загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження вказаного майна, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 11.03.2020 прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав. Також просив долучити до матеріалів клопотання рапорт слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , в якому зазначено, що слідчим повідомлено власника майна майна ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно (а.с. 11-12).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Київським ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0000985 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (а.с. 3).

04.03.2020 з 13:05 год. по 13:15 год. в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено майно, зазначене в протоколі огляду місця події (а.с. 7-8).
Клопотання про арешт майна подано до поштового відділення 05.03.2020 (а.с. 9) та надійшло на адресу суду 10.03.2020 о 14 год. 20 хв. (а.с. 1-2).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучена відповідно до протоколу огляду огляду місця події від 04.03.2020 банкнота номіналом 500 грн., у кількості 1 штука, серія ВИ 8043173, яка зазначена в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000985 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.03.2020 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Митрофанівська, 50, а саме: банкноту номіналом 500 грн., у кількості 1 штука, серія ВИ 8043173, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1