КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 15.04.2018р. приблизно в 16.25 годин, знаходячись на території гаражного кооперативу «Вигурівщина» по вул. Електротехнічній, 74 в м. Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна підійшов до автомобіля «Мітсубісі Ланцер» д/ НОМЕР_1 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкрите вікно передніх правих дверей вказаного автомобіля з салону автомобіля повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон «Iphone 5S» в корпусі сірого кольору вартістю 3025грн., мобільний телефон «Meizu M2 note» в корпусі темно-сірого кольору, модель М571Н, вартістю 1566,67грн., а всього майно загальною вартістю 4591,67грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання без ізоляції від суспільства.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та обвинуваченого особі внаслідок суворості. Зокрема зазначає, що обвинувальний вирок суду ґрунтується виключно на його зізнанні, що свідчить про щире каяття та співпрацю із органами досудового розслідування. Також суд не врахував позитивну характеристику, відсутність претензій матеріального характеру до нього з боку потерпілого та намагання офіційно працевлаштуватись.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений та його захисник не явились, хоча про час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином.

Так, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2018 року надійшло до Київського апеляційного суду 29.01.2019.

Після проведення підготовки апеляційну скаргу ОСОБА_6 було призначено до розгляду на 15.00 годин 21.02.2019, однак у визначений судом час без поважних причин в судове засідання не з`явився захисник.

В подальшому розгляд апеляційної скарги багаторазово відкладався (23.05.2019, 31.07.2019, 09.10.2019, 06.11.2019, 05.12.2019, 15.01.2020, 29.01.2020, 18.03.2020, 10.06.2020) у зв`язку з неявками в судові засідання обвинуваченого або його захисника адвоката ОСОБА_8 .

Доказів поважності причин неявки в судові засідання обвинуваченого та його захисника апеляційному суду надано не було.

Наведені обставини свідчать про зловживання обвинуваченим та його захисником своїм правом на внесення клопотань про відкладення апеляційного розгляду.

Правових підстав для застосування приводу обвинуваченого до Київського апеляційного суду у колегії суддів не було, адже його участь в судовому засіданні не є обов`язковою.

З урахуванням викладеного, з метою дотримання розумності строків апеляційного розгляду, колегією суддів було прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та обставини, яка обтяжує покарання.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, однак належних висновків не зробив та знову вчинив злочин, наявності обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.
Разом з тим, з огляду на позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, часткового відшкодування завданих злочином збитків, наявності обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття, суд першої інстанції правильно визначив обвинуваченому покарання у розмірі, наближеному до найнижчої межі, встановленої санкцією статті для даного виду покарання.
Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання або звільнення від його відбування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2018 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_______________ _______________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3