Справа №498/79/20
Провадження №1-кс/498/42/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року смт.Велика Михайлівка Одеська область
Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Велика Михайлівка скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про відмову у визнанні ОСОБА_3 особою потерпілим в кримінальному провадженні № 0000024 від 10.02.2020 року, внесеному до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 березня 2020 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 19.02.2020 року про відмову у визнанні особою потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000024 від 10.02.2020 року. Зобов`язати слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадження №0000024 від 10.02.2020 року та вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
18 березня 2020 року було відкрито провадження за вищезазначеною скаргою.
В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився,в матеріалах скарги наявна заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги викладені у скарзі підтримав в повному обсязі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від начальника СВ ОСОБА_5 надійшла заява в якій він просить розглядати скаргу у його відсутність, так як на час розгляду скарги будуть проводитись слідчі дії по іншим кримінальним справам. В задоволенні скарги просить відмовити.
Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000024 від 10.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
19.02.2019 року постановою слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо визнання його особою потерпілим у кримінальному провадженні за №0000024 від 10.02.2020 року.
Крім того, начальником СВ ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_5 , через канцелярію суду було надано лист Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області з якого вбачається, що матеріали кримінального провадження № 0000024 від 10.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України знаходяться в прокуратурі Одеської області.
Статтею 303 КПК України передбачені конкретні види бездіяльності слідчого чи прокурора, конкретні процесуальні рішення цих посадових осіб, а також конкретні слідчі дії, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.
В ч. 1 ст. 303 КПК України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора та слідчого, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені:
- рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Положеннями частин 1 та 2 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
У той же час, за змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Дослідивши постанову слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання ОСОБА_3 особою потерпілим на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим при винесенні постанови зазначено, що на даний час будь-яких даних підтверджуючих наявність тілесних ушкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_3 не встановлено, то відповідно до ст. 55 КПК України він не може бути потерпілим у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000024 від 10.02.2020 року. Однак, в зазначеній постанові слідчим зроблено загальне посилання на проведення досудового слідства, а не на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про відсутність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , тобто, всупереч вимогам ст. 110 КПК України слідчий не навів наявні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 не завдано тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про відсутність чи наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 19.02.2019 року про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.
Що стосується вимоги скаржника про зобов`язання вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, слід зазначити наступне.
Положення ч. 5 ст. 55 КПК України дає право слідчому або прокурору, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Оскільки положеннями Кримінально процесуального кодексу України передбачено не лише обов`язок слідчого або прокурора вручити пам`ятку потерпілому про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, а й право вмотивованою постановою відмовити у визнанні потерпілим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги в цій частині.
Керуючись ст.ст. 40, 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про відмову у визнанні ОСОБА_3 особою потерпілим в кримінальному провадженні № 0000024 від 10.02.2020 року, внесеному до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 19.02.2019 року про відмову у задоволенні клопотання у визнанні потерпілим.
Зобов`язати слідчого розглянути заяву ОСОБА_3 , відповідно до ст. 55 КПК України.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Повний текст ухвали оголошено 23.03.2020 року о 14 годині 00 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1