Справа № 161/8704/20 Провадження №11-сс/802/372/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт м айна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна (ЄРДР № 0000366),
В С Т А Н О В И В
Заступник начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про арешт рухомого майна, а саме: транспортного засобу марки «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 та ключа до нього, що належить ОСОБА_11 .
Ухвалою слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 червня 2020 року в задоволенні клопотання про арешт майна, відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчої судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчої судді про арешт майна скасувати, як незаконну та необґрунтовану через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Постановити нову, якою з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування завданих неправомірними діями збитків, клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 задовольнити та накласти арешт на рухоме майно належне підозрюваному ОСОБА_11 .
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які кожен окремо, подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, представника володільця майна, який відносно її задоволення заперечив, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду клопотання, слідчою суддею наведених вище положень кримінального процесуального закону враховано не було.

У провадженні СУ ГУНП у Волинській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 01 травня 2020 року за №0000366 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 та ч.ч. 2, 3 ст. 246 КК України.

26 травня 2020 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

За вимогами п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Диспозиції статей 194 та 246 КК України передбачають відповідальність за умисне знищення або пошкодження майна та незаконну порубку лісу, що окрім притягнення до кримінальної відповідальності за санкціями даних статей, передбачає і звернення із цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення даних кримінальних правопорушень.

Викладене свідчить про обґрунтованість заявленого клопотання про арешт майна, і такий захід забезпечення кримінального провадження слід вжити для забезпечення цивільного позову, з метою запобігання можливості відчуження, розпорядження та/або користування майном, можливості його пошкодження, знищення.
Спосіб втручання у права та інтереси володільця майна виправданий потребами досудового розслідування даного кримінального провадження, узгоджується із вимогами п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Доводи викладені прокурором в апеляційній скарзі про необхідність скасування ухвали слідчої судді та задоволення клопотання знайшли свого підтвердження в ході їх перевірки апеляційним судом, а тому ухвала слідчої судді про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна підлягає скасуванню, а клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчої судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 червня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW X5» н.з. НОМЕР_1 та ключ до нього, що належать ОСОБА_11 .
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: