Єдиний унікальний номер судової справи 201/3659/20
Номер провадження 1-кс/201/1451/2020
УХВАЛА
Іменем України

06 травня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , щодо не розгляду скарги прокурором Дніпропетровської області на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000809 внесеного до ЄРДР 22.06.2018р.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 14.04.2020р.) зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України щодо не розгляду скарги прокурором Дніпропетровської області на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000809 внесеного до ЄРДР 22.06.2018р.

В обґрунтування скарги вказав, що 14.04.2020р. він звернувся до прокурора Дніпропетровської області зі скаргою на недотримання розумних строків прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000809 від 22.06.2018р. У скарзі вказував, що 15.05.2018р. прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України в рамках кримінального провадження № 0001155 від 18.09.2017р., 22.06.2018р. матеріали відносно ОСОБА_4 були виділені з матеріалів кримінального провадження № 0001155 від 18.09.2017р. в окреме провадження № 0000809 від 22.06.2018р. і цього ж дня повідомлено про закінчення досудового розслідування.

16.07.2018р. до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 надійшов обвинувальний акт від 12.07.2018р. за ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000809 від 22.06.2018р., складений та затверджений прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/5151/18 (провадження № 1-кп/204/644/19) від 19.12.2019р., залишеною без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.02.2020р., обвинувальний акт повернутий прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, зокрема:

- відсутністю в обвинувальному акті відомостей про потерпілу сторону (державу в особі компетентного органу),

- не відтворення об`єктивної сторони злочину, передбаченого 4.2 ст.364 КК України,

- відсутності у слідчого прокуратури повноважень щодо проведення досудового розслідування (після втрати слідчими органів прокуратури повноважень слідчих).

14.02.2020р. сторона захисту звернулася до прокурора ОСОБА_5 з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке в установлений строк не розглянуте, відповіді не надано, у зв`язку із чим ОСОБА_4 звернувся із скаргою до слідчого судді.

Ухвалою слідчого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2020р. по справі № 201/1792/20 (провадження № 1-кс/201/776/2020) у задоволенні скарги відмовлено з тих підстав, що кримінальне провадження, хоча і знаходиться у прокурора прокуратури області ОСОБА_6 з 19.02.2020р., але не прийняте ним в установленому законом порядку до провадження, а тому слідчий суддя не може розглянути скаргу на бездіяльність прокурора у такому кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурором ОСОБА_6 порушені вимоги КПК України в частині дотримання розумних строків при досудовому розслідуванні. Обвинувальний акт не складений у відповідності до вимог КПК України після повернення, і провадження не звернуте на стадію досудового розслідування. У відповідності до Глави 24 Розділу ІІІ КПК (ст. 283) прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

- закінчити досудове розслідування;

- звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

- звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Вважав, що процесуальним керівником ігноруються вимоги Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом № 139 ГПУ від 06.04.2016р., стосовно внесення до реєстру відомостей про повернення обвинувального акта, зокрема, упродовж 24 годин з моменту надходження із суду матеріалів до прокурора - 19.02.2020р., він не вніс до реєстру відомості про повернення судом обвинувального акта і станом на 23.03.2020р., що призводить до фактичного порушення розумних строків досудового розслідування. Адже, при внесенні таких відомостей з 20.02.2020р. почався б перебіг строку досудового розслідування і станом на 23.03.2020р. такий строк становив би 70 днів (38 днів досудового розслідування 2018 року + 32 дні досудового розслідування 2020 року), що перевищує двомісячний строк досудового розслідування, встановлений ст. 219 КПК України, і у свою чергу, зумовлює закриття кримінального провадження за строками і обов`язок прокурора розглянути відповідне клопотання сторони захисту.

З урахуванням викладеного, просив зобов`язати прокурора Дніпропетровської області (як прокурора вищого рівня) негайно розглянути скаргу сторони захисту щодо недотримання розумних строків, про результати повідомити сторону захисту, встановити прокурору Дніпропетровської області процесуальний строк у три дні з дати прийняття рішення слідчим суддею.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судове засідання надав заяву, у якій просив скаргу задовольнити. Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. Однак від прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на адресу суду 05.05.2020р. були надані заперечення, у яких повідомлено таке.

Кримінальне провадження №0000809 від 22.06.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_4 дійсно 12.07.2018р. було направлене до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з обвинувальним актом, ухвалою якого від 19.03.2019р. обвинувальний акт повернено прокурору. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.08.2019р. цю ухвалу скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2019р. обвинувальний акт повторно повернуто з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України. Посилаючись на ч. 1 ст. 216 КПК України, п. 1 розділу XI перехідних положень КПК України, суд прийшов до висновку про відсутність повноважень у слідчого прокуратури Дніпропетровської області на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000809, оскільки дане кримінальне провадження розпочате після листопада місяця 2017 року.

Прокурор вважав, що такі висновки суду не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки обвинуваченого ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364 КК України в рамках кримінального провадження №0001155 від 18.09.2017р., тобто до 19.11.2017р. При цьому матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 виділено в окреме провадження на підставі ст. 217 КПК України та виділеному матеріалу відповідно до п. 12 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом ГПУ № 139 від 06.04.2016р., автоматично присвоєно новий номер № 0000809 з реквізитом «виділено», а також автоматично визначено групу прокурорів та слідчого у кримінальному провадженні відповідно до групи прокурорів та слідчих у первинному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, -день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу XI Перехідних положень КПК України після введення в дію положень ч. 4 ст. 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань.

Проте, оскільки моментом початку функціонування Державного бюро розслідувань та слідчих органів державного бюро розслідувань є 19 листопада 2017 року, то у слідчих органів прокуратури наявні повноваження для розслідування кримінальних проваджень, внесених до цієї дати протягом 2 років, тобто до 18 листопада 2019 року.

Однак, у задоволенні апеляційної скарги прокурора 03.02.2020р. відмовлено.

В подальшому, після надходження до прокурора обвинувального акту, проаналізувавши висновки суду, з метою забезпечення подальшого повторного направлення повернутого обвинувального акту до суду та унеможливлення його повторного повернення судом, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення був посадовою особою ГУ ДФС у Дніпропетровській області, посада якого відноситься до підслідності слідчих органів Державного бюро розслідувань, 29.04.2020р. здійснено визначення підслідності кримінального провадження за ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві та на підставі рапорта прокурора ОСОБА_5 , погодженого керівником структурного підрозділу та заступником керівника прокуратури області, передані матеріали кримінального провадження і обвинувального акту до Відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві.

При цьому, звернення ОСОБА_4 , що надійшло до прокуратури Дніпропетровської області, на даний час не розглянуто, передбачений Законом України «Про звернення громадян» 30-денний строк не порушено, оскільки воно надійшло до прокуратури області 14.04.2020р., у зв`язку із чим, просив відмовити у задоволенні скарги.

Неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали приходить до такого висновку.

Як видно з матеріалів скарги, у провадженні прокуратури Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження № 0000809 внесене до ЄРДР 22.06.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2020р. у справі № 201/1792/20, установлено серед іншого, що затверджений прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000809 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2019р. по справі № № 204/5151/1/ (провадження № 1-кп/204/644/19) повернутий прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, зокрема, відсутністю в обвинувальному акті відомостей про потерпілу сторону (державу в особі компетентного органу), не відтворення об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відсутності у слідчого прокуратури повноважень щодо проведення досудового розсування (після втрати слідчими органів прокуратури повноважень слідчих).

14.02.2020р. ОСОБА_4 звернувся до процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000809 - прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 із клопотанням про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із відсутністю у діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Листом від 28.02.2020р. за № 04/2/7-2073-20 ОСОБА_4 повідомлено про те, що його клопотання розглянуте як звернення. Повідомлено, що прокуратурою Дніпропетровської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000809 від 22.06.2018р. за результатами якого 12.07.2018р. до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

19.12.2019р. ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська повернутий вказаний обвинувальний акту прокурору.

Повідомлено, що фактично досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено 22.06.2018р., про що повідомлено сторону захисту та повідомлено про перехід до виконання вимог ст.ст. 283, 290 КПК України. Повернення судом обвинувального акта прокурору у порядку, передбаченому ст. 314 КПК України не є підставою для відновлення досудового розслідування, а є лише підставою для складання нового обвинувального акту із усуненням недоліків, встановлених судом. У зв`язку із викладеним, заявникові надана відповідь про те, що підстав для закриття кримінального провадження №0000809 не вбачається.

Також було установлено з матеріалів кримінального провадження, що обвинувальний акт 14.02.2020р. надійшов до прокуратури області, а 19.02.2020р. отриманий прокурором ОСОБА_5 і після того, станом на момент розгляду цієї скарги, досудове розслідування у кримінальному провадженні не поновлювалося.

14.04.2020р. ОСОБА_4 звернувся до прокурора Дніпропетровської області зі скаргою на недотримання розумних строків прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000809 від 22.06.2018р., у якій виклав вищенаведені обставини, та просив прокурора вищого рівня зобов`язати прокурора ОСОБА_5 внести до ЄРДР відомості про повернення 19.12.2019р. обвинувального акта і розглянути клопотання від 14.02.2020р. про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, прокурора, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування-особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Встановлено, що 14.04.2020р. ОСОБА_4 звернувся до прокурора Дніпропетровської області зі скаргою на недотримання розумних строків прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000809 від 22.06.2018р.

Однак цю скаргу (як повідомлено у запереченнях) розглянуто як звернення громадян, а не як скарга у порядку ст. 308 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КПК України прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

За змістом положень ст. 308 КПК України вбачається що розгляд скарги заявника щодо недотримання розумних строків є процесуальною дією яка потребує винесення процесуального рішення. Уповноваженою особою, яка здійснює розгляд скарги в порядку ст. 308 КПК України є прокурор вищого рівня.

Отже, за результатом розгляду скарги прокурор вищого рівня повинен винести постанову про її повне або часткове задоволення або про відмову в її задоволенні, в необхідних випадках вживаючи захід прокурорського реагування. Отже, рішення прокурора вищого рівня про результати розгляду скарги повинно мати форму постанови, що містить коротких виклад аргументів заявника, їх аналіз, підсумки перевірки в мотиви ухвалення рішення.

В даному випадку прокурором вищого рівня не приймалося таке рішення, що виключає його оскарження як рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків (тобто, за відсутністю такого).

Окрім цього, як слідує з положень ст.ст. 303, 308 КПК України - рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків може бути оскаржене на стадії досудового провадження.

Як установлено і не заперечується сторонами досудове розслідування у кримінальному провадженні звершене у формі складення відносно ОСОБА_4 обвинувального акта, який 12.07.2018р. був направлений до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, а після повернення відповідною ухвалою суду від 19.12.2019р., 19.02.2020р. був отриманий прокурором. Після того досудове розслідування не поновлювалося (зокрема, для проведення додатковий необхідних слідчих дій).

Як випливає із змісту ст. 283 КПК України направлення обвинувального акта до суду є формою закінчення досудового розслідування, що, в свою чергу, виключає здійснення слідчим суддею повноважень з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені, яке здійснюється слідчим суддею на стадії досудового розслідування (ст. 2 КПК України).

Тому у задоволенні скарги заявника, в якій він просить слідчого суддю зобов`язати прокурора вищого рівня розглянути скаргу на недотримання розумних строків і слід відмовити.

Однак, слідчий суддя, розглядаючи указану скаргу, вважає за необхідне звернути увагу на порушення з боку сторони обвинувачення права підозрюваного ОСОБА_4 , які призвели до правової невизначеності для нього.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Правова визначеність являє собою сукупність вимог до діяльності органів державної влади, змісту правових актів, здійснення судочинства та правозастосовної діяльності в цілому. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Слушними є зауваження заявника про те, шо у порушення вимог Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом № 139 ГПУ від 06.04.2016р., прокурором не внесені відомості до ЄРДР про повернення обвинувального акта 19..02.2020р., оскільки згідно з вимог пп. 1 п. 3 розділу І Положення до реєстру вносяться відомості про повернення судом кримінального провадження, обвинувального акта упродовж 24 годин з моменту надходження із суду матеріалів до прокурора.

Подальші дії процесуального керівника після повернення обвинувального акта судом першої інстанції мали бути направлені на усунення його недоліків і приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України та направлення обвинувального акта до суду або ж на реалізацію повноважень щодо подання апеляційної скарги на ухвалу суду, чого зроблено не було. Через це підозрюваний ОСОБА_4 залишився у стані правової невизначеності щодо підстав подальшого його захисту від обвинувачення.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 2, 220, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвокатові ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , щодо не розгляду скарги прокурором Дніпропетровської області на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000809 внесеного до ЄРДР 22.06.2018р. - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1