Справа № 524/8763/19
Провадження № 1-кп/524/138/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003891 від 15.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого 05.02.2016 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст.. 190 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., штраф не сплачений, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень , під час раптово виниклої суперечки з потерпілою ОСОБА_5 наніс ій один удар лівою рукою стиснутою в кулак в область правого ока та один удар правою рукою стиснутою в кулак в область правого передпліччя в результаті чого спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 у вигляді: синців у правій виличній ділянці з переходом на нижню повіку правого ока, на верхній губі справа, на передній поверхні грудної клітини справа, крововилив під з`єднувальну оболонку правого очного яблука, садно слизової оболонки нижньої губи , які за ступенем тяжкості згідно висновку експерта № 661 від 15.11.2019 року відноситься до легких тілесних ушкоджень , що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю , від дачі показань по справі відмовився , підтвердив обставини вчинення злочину, які зазначені в обвинувальному акті і на питання суду пояснив, що не заперечує , що саме від його дій у потерпілої ОСОБА_5 встановлені легкі тілесні ушкодження. Оскільки він знаходився в стані алкогольного сп,яніння , тому наніс потерпілий ОСОБА_5 два удари рукою , один удар лівою рукою в область правого ока та один удар правою рукою в область правого передпліччя. Він неодноразово просив у потерпілої ОСОБА_5 пробачення. У скоєному щиро кається, просить суворо його не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєному повністю підтверджується даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_5 , про те , що14.11.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв. її син ОСОБА_4 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння і виражався на іі адресу нецензурною лайкою. Вона попросила у ОСОБА_4 закрити балкон, бо на вулиці було дуже холодно , але обвинувачений ОСОБА_4 повертаючись до неї наніс їй один удар лівою рукою стиснутою в кулак в область правого ока та один удар правою рукою стиснутою в кулак в область правого передпліччя. На її крик прибіг чоловік , який викликав поліцію .Слідчий надала їй направлення для проходження судово-медичної експертизи. Окрім неї та обвинуваченого ніхто подію не бачив. Вважає, що удари ій наніс обвинувачений ОСОБА_4 внаслідок того, що знаходився в стані алкогольного сп,яніння . Просить призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, на призначенні суворого покаарння не наполягає.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим злочину невеликої тяжкості і кваліфікує його дії по факту нанесення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відносно показань наданих потерпілою ОСОБА_5 у судовому засіданні з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходився в стані алкогольного сп`яніння , то суд згідно вимог ст. 337 ч.1 КПК України проводить судовий розгляд справи лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, оскільки органами досудового розслідування ОСОБА_4 не було висунуте обвинувачення за ст.. 125 ч.1 КК України, і обставин , що обтяжують покарання ОСОБА_4 органами досудового розслідування не було встановлено ,як зазначено в обвинувальному акті, а саме вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння , тому суд проводить судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення. Також прокурором у відповідності до ст. 338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обсяг обвинувачення ОСОБА_4 в частині визнання обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння , а суд не може вийти за межи висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 ч.1 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.06.2015 року перебуває на обліку у Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері з діагнозом «синдром залежності від алкоголю», думку потерпілої ОСОБА_5 , яка на призначені суворого покарання не наполягає , обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлені .

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по яких кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. , так як обвинуваченим скоєний злочин невеликої тяжкості, потерпіла на призначенні суворого покарання не наполягає , просить суд призначити покаарння обвиунваченому у виді штрафу. Також відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами , де зазначено , що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено у судовому засіданні обвинувачений працює на будівництві різноробочим, його середньомісячний дохід складає 5000-6000 грн., на утриманні батьків похилого віку та неповнолітніх дітей не має. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено із застосуванням ст. 71 ч.1 КК України, оскільки він раніше судимий 05.02.2016 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст.. 190 ч.1 КК України до покарання у виглядіп`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,штраф станом на 20.01.2020 року не сплачений і до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, тому суд вважає до призначеного покарання частково приєднати за вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.02.2016 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.
Призначення такого покарання суд вважає відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368,370,374 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ст.. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.02.2016 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 ( тридцяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 80( вісімдесяти)неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.
Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд, через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його

проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: