Справа №592/4163/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/206/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника власника майна громадянина ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2020 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

30 березня 2020 року слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділення Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 було подано клопотання, в якому просила поновити процесуальні строки та накласти арешт на транспортний засіб марки «УАЗ» модель «3303», державний номерний знак НОМЕР_1 , з колодами деревини в кількості 51 шт., що знаходяться на кузові даного автомобіля, який поміщено на штраф майданчик ГУНП в Сумській області ГУНП в Сумській області.

Своє клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням зібрано по справі достатньо доказів, які вказують на наявність достатніх підставі вважати, що майно на яке вона просить накласти арешт, є речовими доказами в даному кримінальному провадженні. Як на необхідність накладення арешту, слідчий вказувала на позбавленні осіб, яким належить майно можливості сховати, знищити чи іншим чином розпорядитися ним з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити сліди, необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні, повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2020 року, поновлено слідчому процесуальний строк для звернення до суду з клопотанням за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001055 від 26.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна.

Клопотання слідчого задоволено.

Накладено арешт на: транспортний засіб марки «УАЗ» модель «3303», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з колодами деревини в кількості 51 шт., що знаходяться в кузові даного автомобіля, який поміщено на штраф майданчик ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, буд. 16 А.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм кримінального процесуального права, просить скасувати ухвалу слідчого судді, в частині способу арешту транспортного засобу та ухвалити нове рішення, яким накласти арешт на транспортний засіб, шляхом заборони розпоряджатися ним.

При цьому вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що на день звернення до суду з даним клопотанням, органом досудового розслідування не було встановлено потерпілого та розміру можливої завданої шкоди, транспортний засіб є власністю ОСОБА_5 , який не має жодного відношення до кримінального правопорушення, що розслідується в рамках даного кримінального провадження.

Наголошує, що без належного обґрунтування, слідчим суддею було застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна, так як одночасно заборонив користуватися і розпоряджатися ним.

Зазначає також про те, що про час та місце розгляду справи власника майна не було повідомлено.

В судове засідання учасники апеляційного провадження, які є належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, не з`явились. При цьому, як від апелянта адвоката ОСОБА_6 , так і від прокурора надійшли письмові клопотання, про розгляд апеляційної скарги на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.04.2020 без їх участі.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.406 КПК України, колегія суддів ухвалює рішення в порядку письмового провадження.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а ч. 3 цієї статті регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно п. 1-3, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою злочину (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3-4 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки арешт може бути накладено на рухоме майно, яке перебуває у власності у підозрюваного, обвинуваченого або в інших фізичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову; оскільки вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, є співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, належним чином не вмотивовані, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, зі змісту поданого слідчим клопотання слідує, що підставою арешту вилученого під час огляду місця події майна є збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Разом з тим, за висновками слідчого судді, підставою для накладення арешту на транспортний засіб та дрова, є забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Вказане свідчить про те, що слідчий суддя, вийшов за межі доводів заявленого слідчим клопотання, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

Крім того, слідчим суддею не було виконано вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, в частині необхідності повідомлення власника майна про розгляд клопотання слідчого про арешт майна, оскільки на час звернення з клопотанням майно у власника вже було вилучене, а тому повідомлення власника майна про час та дату розгляду клопотання про арешт майна ніяким чином не могло вплинути на схоронність останнього.

На переконання колегії суддів, допущені слідчим суддею порушення вимог ст.ст. 170173 КПК України є істотними та потягли за собою ухвалення не законного та не обґрунтованого рішення, яке підлягає, в обов`язковому порядку, скасуванню.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого суді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

При цьому, постановляючи нову ухвалу та вирішуючи клопотання слідчого відділення розслідування у сфері господарської діяльності СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Сумського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0001055, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2020, на підставі матеріалів правоохоронних органів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом зупинки транспортного засобу УАЗ 3303, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який здійснював перевезення деревини без відповідних документів (а.п. 3).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.03.2020, під час проведеного огляду ділянки території, що є узбіччя дороги вул. Зарічної в селі Нижнє Піщане, було виявлено та вилучено транспортний засіб УАЗ 3303, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , із колодами деревини в кількості 51 шт. (а.п. 5-6), як передані на зберігання на штраф майданчик ГУНП в Сумській області ГУНП в Сумській області.

Дослідивши долучені до клопотання докази, колегія суддів вважає, що слідчим в порушення вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, не доведено, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а також те, що вилучене під час огляду місця події майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Зокрема, слідчим не доведено наявність потерпілого у злочині з матеріальним складом, оскільки мова йде про крадіжку колод деревини в кількості 51 шт., однак в матеріалах провадження не має заяви потерпілого (фізичної чи юридичної особи), що зазнала шкоди від такого кримінального правопорушення. На час розгляду клопотання, органом досудового слідства не встановлено також і вартість, нібито таємно викраденої деревини.

Вирішуючи питання про доцільність накладення арешту на майно, в рамках даного кримінального провадження, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, оскільки стороною обвинувачення не доведена обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках даного кримінального провадження.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 406, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділення Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , накладено арешт на: транспортний засіб марки «УАЗ» модель «3303», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з колодами деревини в кількості 51 шт., що знаходяться в кузові даного автомобіля, який поміщено на штраф майданчик ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, буд. 16 А - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділення Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на транспортний засіб марки «УАЗ» модель «3303», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з колодами деревини в кількості 51 шт., що знаходяться в кузові даного автомобіля, який поміщено на штраф майданчик ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, буд. 16 А відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4