Справа № 558/302/20
номер провадження 1-кс/558/85/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000079, внесеному до ЄРДР 01.03.2019 року та зобов`язання виконати процесуальні дії, -

встановив:

До Демидівського районного суду Рівненської області надійшла скарга ОСОБА_3 на визнання виготовленої на офіційному бланку "Прокуратури України" постанови прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання від 12 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000079 ЄРДР від 01.03.2019 року , скасування її та зобов`язання прокурора виконати процесуальні дії відповідно до вимог ст. 110 КПК України.

У поданій до суду скарзі ОСОБА_3 просила визнати, виготовлену на офіційному бланку "Прокуратури України" постанову прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 (далі прокурор) від 15 травня 2020 року про відмову у задоволенні її, ОСОБА_3 , клопотання від 12 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 000007, скасувати її та зобов`язати прокурора ОСОБА_4 розглянути її клопотання від 12.04.2020 року про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01 березня 2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079, у відповідності до вимог ст. 110 КПК України.

В обґрунтування поданої до суду скарги ОСОБА_3 зазначала про те, що є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000079 ЄРДР від 12 квітня 2020 року. 30 травня 2020 року вона отримала на електронну пошту постанову прокурора ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову у задоволенні її клопотання від 12 квітня 2020 року. Постанову вважає незаконною з наступних підстав: постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення (ч.6 ст. 110 КПК України). Постанова прокурора ОСОБА_4 винесена на бланку юридичної особи "Прокуратура України", відомості щодо якої відсутні в ЄДР, тобто відомості щодо юридичної особи "Прокуратура України" та структурного підрозділу"Дубенська місцева прокуратура" в ЄДР відсутні, наявні відомості лише "Офіс Генерального прокурора" та "Прокуратура Рівненської області". Тому вважає, що офіційний бланк, на якому прокурор виготовив постанову не відповідає чинному законодавству, а тому постанова прокурора скерована на її адресу, є нікчемною і не може бути визнана процесуальним рішенням.

08 травня 2020 року ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області по справі 558/243/20 було скасовано постанову прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 від 14 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 12 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000079 про виконання процесуальних дій.

Своєю ухвалою Демидівський районний суд Рівненської області не зобов`язував прокурора повторно розглянути клопотання потерпілого від 12 квітня 2020 року в даному кримінальному провадженні, так що, вставка прокурора, в своїй постанові, повторно не відповідає рішенню суду та складається враження, що прокурор і не знайомився з даною ухвалою суду, а сам собі, уявно, вирішив, що "повторно".

12 квітня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про повідомлення про підозру по кримінальному провадженню № 0000079, а саме гр. ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ст. 356, ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор повторно відмовив у задоволенні клопотання від 12 квітня 2020 року, мотивуючи відмову тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні належні, допустимі та достатні докази для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вважає, що матеріалами досудового розслідування кримінального провадження доказано подію кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, встановлена особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, винуватість та форма вини встановленої особи, а також, враховуючи вимоги ст.2 та ст. 308 КПК України, вона вважає, що наступною процесуальною дією є повідомлення про підозру головному фігуранту кримінальних правопорушень ОСОБА_5 . Однак, таку процесуальну дію прокурором вчинено не було.

У скарзі ОСОБА_3 зазначала, що відмова прокурора у задоволенні клопотання порушує її права, гарантовані ст.ст. 1, 3, 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила скаргу розглянути без її участі, за наявними матеріалами кримінального провадження (а.п. 14-15).

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив скаргу ОСОБА_3 розглянути без його участі та просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що відповідно до п.1.1. Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України (далі Інструкція) складена відповідно до положень державної системи діловодства і встановлює загальні правила роботи з документами органів прокуратури України, створеними в електронній та паперовій формах, регламентує порядок опрацювання документів із часу їх створення, надходження до відправлення або передавання до архівного фонду прокуратури з урахуванням впровадження інформаційних технологій та електронного документообігу. Згідно з абз.2 п.9.1. Інструкції, усі службові документи, крім внутрішніх, оформляються на бланках прокуратури.

Відповідно до абз.2 п.9.3 Інструкції, на кожному бланку органів прокуратури обов`язково розміщується Державний Герб України (розмір зображення: висота: - 17 мм, ширина 12 мм), під ним назва "Прокуратура України" (шрифт Times New Roman, 13 розміру), нижче найменування відповідної прокуратури (шрифт 18 розміру), адресу та номер факсу (шрифт 10 розміру). Таким чином, постанова від 15.05.2020 року виготовлена на офіційному бланку прокуратури, який відповідає чинній Інструкції від 12.02.2019 року № 27, якою врегульовано правила діловодства в органах прокуратури України.

Оскаржувана постанова містить усі необхідні частини та відомості передбачені ч.4 ст. 110 КПК України, виготовлена на офіційному бланку та підписана службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Прокурор також вказав, що відповідно до ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Досудовом розслідуванням по даному кримінальному провадженню на даний час не встановлено достатніх підстав та доказів для повідомлення осіб, зазначених у клопотанні, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень з мотивів, які викладені та обгрунтовані у постанові. Таким чином, вказана постанова є законною та обгрунтованою, винесена у відповідності ст. ст. 110, 220 КПК України, а тому скарга потерпілої ОСОБА_3 є необгрунтованою та не підлягає задоволенню. (а.п. 21-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Ч. 3 ст. 306 КПК України визначає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Зважаючи на ту обставину, що потерпіла подала до суду заяву в якій просила розгляд скарги провести без її участі та зазначила, що вимоги скарги підтримує, а також, беручи до уваги те, що відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 26, 306 КПК України, вважає за можливе скаргу розглянути без участі потерпілої та прокурора.
У зв`язку з цим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду скарги слідчим суддею, не здійснюється.
Вивчивши доводи скарги, надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає … у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000079.

12 квітня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 з клопотанням, в якому просила вчинити процесуальну дію у кримінальному провадженні № 0000079, а саме: повідомити про підозру ОСОБА_5 за фактом вчинення ним, в період з лютого 2019 року по грудень 2019 року, в домоволодінні АДРЕСА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ст. 356, ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України (а.п. 11, 12).

Постановою прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 12 квітня 2020 року про виконання процесуальних дій повторно відмовлено (а.п. 9,10).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови прокурора від 15 травня 2020 року, підставою для відмови у задоволенні клопотання про вчинення процесуальних дій є те, що досудовим розслідуванням вищевказаного кримінального провадження не встановлено достатніх підстав та доказів для повідомлення осіб, зазначених у клопотанні, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Дана постанова виготовлена на офіційному бланку прокуратури, який відповідає Тимчасовій інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 року № 2 .

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст. ст. 110 КПК України постанова прокурора містить усі необхідні частини та відомості, які повинна містити, виготовлена на офіційному бланку та підписана службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Із змісту постанови прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року встановлено, що така постанова містить посилання на обставини, які є підставами для прийняття постанови про відмову у задоволенні клопотання потерпілої; мотиви та обґрунтування відмови у задоволенні клопотання потерпілої. Крім того , в постанові прокурора зазначено, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження ще не проведено ряд слідчих дій. Отже, як вбачається з постанови прокурора, у даному кримінальному провадженні ще продовжується розслідування, здійснюється збирання доказів вчинення злочинів, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, передбачених кримінальним процесуальним законом, що відповідає вимогам ст.93 КПК України.

Дослідивши зміст постанови прокурора від 15 травня 2020 року, слідчий суддя вважає, що така постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

З цих підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість вимог потерпілої про визнання незаконною та скасування постанови прокурора від 15 травня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000079, а також відсутні підстави для зобов`язання прокурора розглянути клопотання потерпілої у відповідності до вимог ст. 110 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється…
Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

З наведених вище підстав слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000079, внесеному до ЄРДР 01.03.2019 року та зобов`язання розглянути клопотання від 12.04.2020 року про виконання процесуальних дій, у відповідності до вимог ст. 110 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1