Єдиний унікальний номер №451/466/18
Провадження №1-кп/943/25/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000151 від 02.04.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, востаннє - 21.04.2016 року Радехівським районним судом за ч.3 ст 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

На початку березня 2018 року, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань, та повторно оскільки попередня судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, з тильної сторони господарства останнього, вчинив крадіжку трьох металевих прясел основи огорожі, розміром 2,5х1,3 метри, вартістю 900 грн., спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вище вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України визнав, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин, пояснивши, що він дійсно на початку березня 2018 року викрав три металеві прясла основи огорожі з території господарства ОСОБА_5 , які здав на металобрухт. При цьому обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю. Відтак, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є злочином сеердньої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання, раніше судимий, а потерпілий ОСОБА_5 не має до обвинуваченого будь-яких претензій та у поданій заяві просив суд його суворо не карати.

Щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 в силу вимог ст. 66 КК України. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції статті, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні, арешти на майно не накладались, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді двох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Речові докази: три металевих прясла основи огорожі - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1