Справа № 585/1082/20
Номер провадження 1-кп/585/268/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
18 червня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000049 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, студента 2-го курсу ДПТНЗ Роменського ВПУ, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000049 відносно ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 07 травня 2020 року відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки термін тримання під вартою спливає, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які мали місце на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не перестали існувати, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений. В обґрунтування клопотання також зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні ряду злочинів, два з яких є тяжкими, покарання за які передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк до 8 років. ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинення ним інкримінованих йому злочинів та реальність покарання у вигляді виключно позбавлення волі згідно санкції статті чинного кримінального законодавства. ОСОБА_5 тікав до м. Київ, а тому може переховуватись від суду, крім того може впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх свідчень. Обвинувачений має негативну характеристику за місцем проживання і місцем навчання. Тому вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний продовжить свою девіантну поведінку та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений, його законний представник та захисник проти продовження строку тримання під вартою заперечують. Захисник посилається на те, що прокурор не навів достатньо доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений подав суду клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали, посилаючись на те, що обвинувачений має постійне місце проживання та усталені соціальні зв`язки, потерпілий по справі допитаний, тому ОСОБА_5 не зможе на нього впливати з метою зміни показань.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора і просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що це не дасть змоги ОСОБА_5 вчинити з іншими людьми так як з ним.

Представник служби у справах дітей Роменської РДА ОСОБА_8 при розгляді клопотання покладалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора та обвинуваченого наданими суду матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на 18 червня 2020 року розгляд кримінального провадження не закінчено.

Ч. 1 та ч. 2 ст 492 КПК України визначені умови застосування до неповнолітнього підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу. 1. За наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. 2. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи існують на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України), чи є обґрунтованою підозра.

На час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.

Відповідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, два з яких є тяжкими, а один пов`язаний із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю людини. Покарання за злочини у яких обвинувачується ОСОБА_5 передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк до 8 років, судовий розгляд справи не закінчено з об`єктивних причин, не допитані свідки та не завершено допит потерпілого з приводу обґрунтування цивільного позову. Ураховуючи, що ОСОБА_5 позов не визнає, є підстави вважати, що ОСОБА_9 може чинити вплив на потерпілого та свідків. Обвинувачений негативно характеризується за місцем навчання, після вчинення злочину залишив місце проживання, обвинувачується у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніцння, що також свідчить про антисоціальну спрямованість, а тому існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_5 та його захисник в обґрунтування клопотання щодо зміни запобіжного заходу не надали доказів того, що ризики, які враховувались при обранні обвинуваченому запобіжного заходу відпали, зокрема не надали характеристик, які б спростовували відомості, зазначені у характеристиці з місця навчання, також не довели, що сталість його соціальних зв`язків може забезпечити його право слухняну поведінку, оскільки неповнолітній обвинувачений проживає з бабусею, яка не може забезпечити його належного виховання, таким чином застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недоцільним.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи обставини злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, особу ОСОБА_5 , наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого та/або прокурора, та/або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого та/або прокурора про зміну свого місця проживання.

Відповідно ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 492 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити запобіжний захід - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни Сумської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , до 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити з урахуванням ч. 1 ст. 197 КПК України, до 17 серпня 2020 року до 17 год. 30 хв.
Ухвалу для виконання направити до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 42040 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає (с. Пустовійтівка Роменського району Сумської області), без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1