Справа №718/384/20
Провадження №1-кп/718/28/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року м. Кіцмань Чернівецької області
Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому засіданні, в залі суду в м. Кіцмань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000625 від 07 жовтня 2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області, українки за національністю, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,-
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення.
В період посівних робіт, а саме впродовж березня-жовтня 2017 року, ОСОБА_3 , за відсутності будь-яких підстав для набуття права власності на землю та права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому ст. 116 Земельного кодексу України, маючи прямий умисел на отримання незаконного прибутку, внаслідок використання земель державної форми власності та отримання додаткового врожаю, незаконно, без правовстановлюючих документів, в порушення вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, достеменно знаючи, що вона не має права самовільно використовувати земельні ділянки державної власності, на яких розміщенні об`єкти історико-культурної спадщини та які перебувають під охороною держави, самовільно зайняла, обробляла та засіяла земельну ділянку зерновими бобовими культурами - соя, а саме земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 0,8609 га в урочищі «Зейдове» в адміністративних межах Давидівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).
В результаті чого, відповідно до розрахунку Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, завдала збитків державі, спричинених самовільним зайняттям земельної ділянки на суму 1433,75 грн.
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельної ділянки особливо цінних земель.
Позиція учасників судового провадження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому визнала повністю, підтримала подане нею клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям. При цьому пояснила, що зазначені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, щиро розкаюється у вчиненому, висловлювала щирий жаль з приводу вчиненого, а тому просила задовольнити клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закрити провадження у справі.
Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст.45 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям. Не заперечив проти його задоволення та закриття провадження у справі.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає до задоволення.
Мотиви прийнятого судом рішення.
Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом.
Крім того, відповідно до вимог ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»№12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК ) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до наявної в матеріалах провадження Вимоги УІАП ГУНП в Чернівецькій області, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.м.к.п. 80).
Згідно даних протоколу огляду місця події від 18.04.2018 року, наявного в матеріалах кримінального провадження, які були надані суду (а.м.к.п. 54-56), ОСОБА_3 звільнила самовільно зайняту земельну ділянку, а отже усунула заподіяну нею шкоду.
Крім того, відповідно до фіскального чеку ФН від 27.02.2020 року, ОСОБА_5 перерахувала кошти у сумі 1433, 80 в рахунок відшкодування завданої нею шкоди за вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 197-1 КК України (а.м.к.п.92).
Оцінюючи у сукупності наведені докази суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої є обґрунтованим і підлягає задоволенню, у зв`язку із дійовим каяттям останньої, оскільки на час розгляду справи в суді було встановлено, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину та усунула заподіяну шкоду, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинила злочин невеликої тяжкості, добровільно здійснила дійове каяття і повністю відшкодувала завдані неб збитки та усунула заподіяну шкоду, а тому суд вважає, що її виправлення можливе без притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, таке рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті284 цього Кодексу.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження у зв`язку із цим слід закрити у відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 44-45 Кримінального кодексу України, ст.ст. 284-285, 314, 372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ст.45 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.197-1 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000625 від 07 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст.197-1 КК України - закрити, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1