Справа №385/57/20
Провадження №1-кп/390/214/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 від 22.09.2019, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гайворон Кіровоградської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх осіб не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11.10.2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст.407, 75 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Обинувачений ОСОБА_9 своїми протиправними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.
ОСОБА_9 близько 20.00 год. 22 вересня 2019 року на автомобілі марки «Renault», моделі «Kangoo» 1999 року випуску, який знаходився у нього на праві постійного користування, приїхав до багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого піднявся до квартири АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_7 , який у цей час перебував вдома та відчинив двері останньому та впустив його до квартири.
ОСОБА_9 , перебуваючи у коридорі вищевказаної квартири та будучи обізнаним з обстановкою у ній, так як раніше неодноразово бував у ОСОБА_7 в гостях, пройшов до приміщення кухні, де з магнітного тримача на кухонній стійці взяв кухонного ножа та наніс ОСОБА_7 один удар в область живота справа. Від удару лезо ножа зламалося та відпало від рукоятки, ОСОБА_9 продовжуючи свої умисні дії взяв з кухонної стінки інший кухонний ніж та наніс лезом ножа один удар у життєво важливий орган - область живота зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота з наскрізним пошкодженням товстої кишки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 не маючи змоги стояти вертикально, присів на сидіння кухонного кутка та почав затискати отриману рану лівою рукою, а праву витягнув перед собою на кухонному столі. В цей час ОСОБА_9 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, кухонним ножем, якого продовжував утримувати в правій руці , завдав один удар по зап`ястю правої руки потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правого променево-запястного суглобу. Після чого, потерпілий ОСОБА_7 підвівся на ноги, а ОСОБА_9 залишивши ножа, правою рукою схопив з кухонної стінки електричний чайник та утримуючи його за ручку завдав ним потерпілому не менше двух ударів в область голови зверху, внаслідок чого чайник розламався на частини а ОСОБА_9 відвернувся, щоб викинути чайника. В цей час потерпілий ОСОБА_7 скориставшись можливістю, вибіг з приміщення квартири в під`їзд та почав тікати по сходах на другий поверх будинку. ОСОБА_9 побачивши, що ОСОБА_7 намагається втекти від чого ще більше розлютився, схопив кухонного ножа, якого виявив в приміщення кухні та наздогнав потерпілого на сходах між першим та другим поверхами, де завдав ножем не менше трьох ударів в область лівої руки останнього, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді різаних ран лівого плеча, лівого плечового суглобу, лівого надпліччя. В свою чергу потерпілий ОСОБА_10 з метою захисту свого життя, почав кликати на допомогу. ОСОБА_9 зрозумівши, що його протиправні дії можуть помітити сторонні особи, перестав наносити удари та підібравши ножі, якими він намагався позбавити життя ОСОБА_7 з місця події зник.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 92 від 29.11.2019 року внаслідок дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення живота з наскрізним пошкодженням товстої кишки, різаних ран лівого плеча, лівого плечового суглобу, лівого надпліччя, правого променево-зап`ястного суглобу. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота з наскрізним пошкодженням товстої кишки відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення. Тілесні ушкодження у вигляді різаних ран лівого плеча, лівого плечового суглобу, лівого надпліччя, правого променево-зап`ястного суглобу відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Винність обвинуваченого доведена в судовому засіданні поясненнями потерпілого та обвинуваченого, який визнав змінене обвинувачення в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що 22 вересня 2019 року, близько 20.00 год. до нього подзвонив ОСОБА_9 , який повідомив, що має намір до нього заїхати. Після чого обвинувачений приїхав до ОСОБА_7 , який сам відчинив йому двері. ОСОБА_9 часто бував у потерпілого вдома, відразу пішов на кухню, де зі стінки з ножами узяв кухонний ніж та наніс ОСОБА_7 удар в плече, після чого ніж зламався і ОСОБА_11 узяв інший, яким наніс потерпілому удар у живіт. Після чого потерпілий ОСОБА_7 присів, ОСОБА_9 присів поряд з ним, дав йому рушника, щоб зупинити кров. Через деякий час ОСОБА_9 узяв електричний чайник, який стояв на кухні та вдарив ним ОСОБА_7 декілька разів по голові, від чого електричний чайник розлетівся на частини. В цей момент у ОСОБА_7 з`явилася можливість вибігти з квартири, щоб покликати сусідів на допомогу. ОСОБА_9 наздогнав потерпілого на сходах і наніс ще один удар, після чого обвинувачений пішов. ОСОБА_7 піднявся на другий поверх до сусідів. Обвинувачений ОСОБА_9 забрав в ОСОБА_7 мобільний телефон, з якого зателефонував його матері, і повідомив, що ОСОБА_7 потрібна допомога.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєному визнав повністю за обставин викладених у обвинувальному акті та пояснив, що обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорює, згодний з кваліфікацією його дій. Щиро кається у скоєному, просить суворо не карати.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, за згодою учасників провадження, при дослідженні вини обвинуваченого ОСОБА_9 , суд, згідно зміненого порядку розгляду справи, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом потерпілого, обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини справи, які не досліджувались, в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 , в межах пред`явленого обвинувачення, підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 121 КК України оскільки він заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При обранні покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_9 , скоїв злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_9 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але належних висновків не зробив та вчинив злочин під час іспитового строку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
В досудовій доповіді, складеній старшим інспектором Гайворонського РС пробації від 03.06.2019 вказано, що виправлення ОСОБА_9 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк неможливе.
З урахуванням викладеного та того, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте належних висновків для себе не зробив, суд дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_9 , неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідно призначити покарання відповідно до санкції ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі, але з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, наявністю пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди та відсутності претензій з боку потерпілого, в мінімальному розмірі передбаченому ч.1 ст. 121 КК України.
Крім цього, суд вважає необхідним застосувати положення ст.71 КК України та призначити остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2018 року.

Згідно ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що відповідно до положень ч.2 ст.75 КК у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі складають 1256 грн. 08 коп., за проведення судових експертиз та відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.
Під час досудового розслідування слідчим суддею застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, частина якого згодом була визнана речовими доказами. Враховуючи, що збереження арешту перешкоджатиме виконанню вироку в частині речових доказів суд, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, вважає необхідним скасувати арешт майна встановлений слідчим суддею.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по кримінальному провадженню: п`ять уламків чайника білого кольору, мобільний телефон «Huawei», чорного кольору (Т.2 а.с. 167) повернути власнику; марлеві тампони зі змивами РБК з автомобіля (Т.3 а.с.73) знищити; светр зеленого кольору, футболку зеленого кольору, штани світло-коричневого кольору (Т.3 а.с. 83) повернути власнику; кухонний ніж, довжиною 33 см., кухонний предмет, кухонний ніж довжиною 30 см., лезо ножа довжиною 22,5 см., кухонний ніж довжиною 29 см. (Т.4 а.с.13-14) повернути власнику; п`ять марлевих тампонів зі змивами РБК та два марлевих тампони зі змивами РБК з місця події (Т.4 а.с. 13-14) знищити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 під час досудового розслідування був обраний у вигляді тримання під вартою. З урахуванням призначеного покарання, суд вважає, що з метою забезпечення виконання вироку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на період апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_9 визнати винним за ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2018 року, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і один місяць.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з 05 червня 2020 року, зарахувавши у відбуту частину покарання строк тримання під вартою з 23.09.2019 року до 05.06.2020 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 продовжити у виді тримання під вартою на період апеляційного оскарження, але не більше ніж до 04 серпня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 1256 грн. 08 коп. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень вісім копійок).

Речові докази по кримінальному провадженню: п`ять уламків чайника білого кольору, мобільний телефон «Huawei», чорного кольору (Т.2 а.с. 167) повернути власнику; марлеві тампони зі змивами РБК з автомобіля (Т.3 а.с.73) знищити; светр зеленого кольору, футболку зеленого кольору, штани світло-коричневого кольору (Т.3 а.с. 83) повернути власнику; кухонний ніж, довжиною 33 см., кухонний предмет, кухонний ніж довжиною 30 см., лезо ножа довжиною 22,5 см., кухонний ніж довжиною 29 см. (Т.4 а.с.13-14) повернути власнику; п`ять марлевих тампонів зі змивами РБК та два марлевих тампони зі змивами РБК з місця події (Т.4 а.с. 13-14) знищити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2019р, провадження 1-кс/385/394/19, 1-кс/385/397/19, 1-кс/385/396/19.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
Суддя «підпис»

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1