Провадження № 1-кп/344/951/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо: ОСОБА_6 , уродженця м.Пижице Республіки Польща, жителя АДРЕСА_1 повіту Пижице Західноморського воєвудства Республіки Польща, поляка, громадянина Республіки Польщі, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.333, ч.3 ст.358 ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю за попередньою змовою групою осіб; внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи з метою їх використання, за попередньою змовою групою осіб, а також використання завідомо підробленого документа.

Злочини скоєно за наступних обставин. Обвинувачений ОСОБА_7 , який є громадянином Республіки Польща, знаючи, що відповідно до вимог Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 року № 549-IV, Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року №1807, з метою забезпечення захисту національних інтересів України здійснюється державний контроль за передачею товарів військового призначення, умисно, з корисливою метою, вступив в злочинну змову із громадянином Російської Федерації, особою матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, перемістити через державний кордон України товар військового призначення без отримання у встановленому порядку передбаченого законом дозволу. Зокрема, у листопаді 2019 року обвинувачений ОСОБА_8 вирішив придбати в Україні дизельний двигун марки «УТД-20С1» для встановлення його на бойову машину піхоти БМП-2, яка знаходиться у власності його знайомого у Федеративній Республіці Німеччині. Здійснюючи моніторинг оголошень за допомогою комп`ютера на сайті оголошень «OLX», ОСОБА_8 виявив оголошення особи матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження під іменем « ОСОБА_9 » про продаж ним двигуна марки УТД-20 та номер телефону оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 . ОСОБА_8 зателефонував на вказаний номер телефону. В розмові він домовився з особою матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження про реалізацію останнім у с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області дизельного двигуна марки «УТД-20С1» для встановлення його на військову техніку. При цьому, ОСОБА_8 та особа матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження знали та усвідомлювали, що дизельний двигун марки «УТД-20С1» належить до товарів військового призначення, для його міжнародної передачі та переміщення через митний кордон України необхідно отримати відповідний дозвіл Державної служби експортного контролю України. У ОСОБА_10 та особи матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження до початку вчинення злочину виник злочинний умисел здійснити міжнародну передачу товару військового призначення, який підлягає державному експертному контролю, з порушенням встановленого порядку такої передачі за попередньою змовою групою осіб.

Так, 19 листопада 2019 року ОСОБА_8 автомобілем марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_2 пункті пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» пересік державний кордон України та зателефонував особі матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження У розмові ОСОБА_8 та особа матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження домовились здійснити передачу товару військового призначення двигуна марки «УТД-20С1» через державний кордон України, вказавши завідомо неправдиві відомості у договорі купівлі-продажу про те, що вказаний двигун підлягає розміщенню на генератор моделі «АД-100». Надалі, 20 листопада 2019 року ОСОБА_8 автомобілем марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_2 приїхав у с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області, де зустрівся з особою матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження. Того ж дня, особа матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переміщення товару військового призначення через державний кордон України, виготовив проект договору №1, в текст якого вніс завідомо неправдиві відомості про те, що він продав дизельний двигун моделі «1Д20» для дизельного генератора моделі «АД-100», підписав його та надав для підпису ОСОБА_11 . Діючи узгоджено, за попередньо обумовленим планом, ОСОБА_8 підписав завідомо неправдивий документ та, завантаживши двигун марки «УТД-20С1» № НОМЕР_3 в автомобіль марки «Volkswagen» державний номер НОМЕР_2 , прибув у пункт пропуску «Шегині». При цьому ОСОБА_8 провів оплату вартості двигуна особі матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження в сумі 14500 грн., які останній отримав.

В подальшому 20 листопада 2019 року обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в пункті пропуску «Шегині», з метою переміщення через митний кордон України двигуна марки «УТД20С1», не маючи відповідного дозволу або висновку Держекспортконтролю, подав співробітнику Львівської митниці ДФС декларацію, Договір №1 від 20.11.2019 року із внесеними до них неправдивими відомостями про переміщення через митний кордон України двигуна моделі «1Д20» до генератора моделі «АД-100», а не двигуна моделі «УТД20С1». В ході огляду місця події 21.11.2019 року на території пункту пропуску «Шегині» Львівської митниці ДФС в автомобілі «Volkswagen Crafter» (номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_10 виявлено дизельний двигун моделі УТД20С1, який відповідно до Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», Постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення» і Постанови Кабінету міністрів України від 28.01.2004 №86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» підлягають державному експортному контролю.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з особою матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, підписав створений 20.11.2019 останнім Договір № 1, який цього ж дня надав працівнику митниці, в текст якого внесено завідомо неправдиві відомості про дизельний двигун марки «УТД-20С1», що належить до товарів військового призначення та підлягає державному експертному контролю, з метою його використання для переміщення через митний кордон України до Республіки Польща без відповідного дозволу або висновку Державної служби експортного контролю України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в повній мірі визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся. Зокрема обвинувачений зазначив, що через мережу інтернет він знайшов оголошення про продаж двигуна марки УТД-20, який вирішив придбати. З цією метою в листопаді місяці 2019 року він приїхав до м.Івано-Франківська. В процесі оформлення документів на переміщення згаданого двигуна через кордон було допущено порушення українського законодавства, відповідно до змісту обвинувального акта. Обвинувачений просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2019 року, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди розуміє.

Захисник ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, що була укладена 17 грудня 2019 року між його підзахисним та прокурором.

Прокурор також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_12 .

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_12 про визнання винуватості від 17 грудня 2019 року слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.28 ч.1 ст.333, ч.3 ст.358 ч.4 ст.358 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.28 ч.1 ст.333, ч.3 ст.358 ч.4 ст.358 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому на підставі ч.1 ст.70 КК України, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих покарання обставин (повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Даних, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України щодо наявності підстав відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості судом встановлено не було.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2019 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_12 в кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.333, ч.3 ст.358 ч.4 ст.358 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених, ч.2 ст.28 ч.1 ст.333, ч.3 ст.358 ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання:

- за ч.2 ст.28 ч.1 ст.333 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) грн.;

- за ч.3 ст.358 КК України, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.;

- ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.11.2019 року скасувати.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: паспорт громадянина Польщі НОМЕР_4 , зв`язку ключів, посвідчення водія обвинуваченого, id-картку, картку відмови в прийнятті митної декларації, технічний паспорт № НОМЕР_5 , ключі запалювання, грошові кошти в сумі 2100 євро та транспортний засіб, марки «Volkswagen» моделі «Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 22.11.2019 року повернути обвинуваченому ОСОБА_13 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1