17.12.2019
права № 642/8172/19
Провадження № 1-кс/642/974/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2019 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України.
10.12.2019 ОСОБА_4 подано до суду клопотання про скасування заходів забезпечення, а саме, просить скасувати арешт з майна автомобілю «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , та повернути їй, вказуючи, що ОСОБА_5 , керуючи вказаним автомобілем, здійснив наїзд на ОСОБА_6 , якій заподіяні тілесні ушкодження. В ході огляду місця події автомобіль був вилучений та поміщений на територію штрафного майданчику. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29.10.2019 накладено арешт на даний автомобіль шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб, місцем зберігання визначено майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м.Харків, вул. Пушкінська, 106. Зазначила, що вона є власником вказаного транспортного засобу, а тому застосування такого заходу забезпечення викликає у неї повсякденні незручності. Оскільки з автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії, просить суд скасувати з нього арешт та повернути їй як власнику.
Заявник, ОСОБА_4 в судове засідання для розгляду клопотання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
Обвинувачений в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Прокурор проти скасування арешту з автомобіля заперечувала, вказуючи, що цей автомобіль є речовим доказом, на нього накладено арешт і до розгляду справи по суті підстав для скасування арешту немає.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та клопотання, приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .
Згідно пояснень прокурора в судовому засіданні та наданих до суду додатків до обвинувального акту вбачається, що автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , постановою слідчого СУ ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_7 від 28.10.2019 визнано речовим доказом та 29.10.2019 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова на нього накладено арешт, шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб, місцем зберігання визначено майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м.Харків, вул. Пушкінська, 106.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Суд приходить до висновку, що заявляючи клопотання про скасування арешту, заявник не надав доказів на підтвердження того, що станом на теперішній час у застосуванні арешту вказаного автомобіля відпала потреба або що арешт накладено необґрунтовано.
На даний час судовий розгляд по кримінальній справі у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , де даний автомобіль є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом, призначено до підготовчого засідання.
За таких обставин, суд вважає, що судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України не розпочато, відтак, пояснення обвинуваченого, документи та речові докази - судом не досліджені, а тому суд вважає, що наразі не відпала потреба у подальшому застосуванні арешту автомобіля, який є речовим доказом, а зняття арешту може ускладнити розгляд справи, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України, всі питання щодо речових доказів суд вирішує при постановленні вироку, та згідно ч.4 ст. 174 КПК України вирішує всі питання щодо арешту майна.
Керуючись ст. ст. 174, 369 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України залишити без задоволення.
У відповідності до положень ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 17.12.2019.

Головуючий