№ 1-кп/337/124/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189 КК України,

встановив:
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту посилаючись на продовження існування ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 ,захисник ОСОБА_7 не заперечують проти клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що хоче бути на свободі, поряд з батьком, йому необхідно навчатися, працювати. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Законний представник ОСОБА_6 , підтримав позицію сина, вказав, що буде над ним наглядати.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт так як його підзахисний являється неповнолітнім, вже пів року утримується під вартою, також просить врахувати епідеміологічну ситуацію у країні та в умовах СІЗО.

Прокурор наполягав на задоволенні свого клопотання, заперечував проти застосування домашнього арешту вказавши, що до ОСОБА_5 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він порушив, а також вчинив інше кримінальне правопрошення.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення;незаконно впливати на потерпілих або свідків.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, не працює, не одружений,засуджений за корисливі злочини, до нього вже застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який він порушив, до суду надійшов ще один обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , щодає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилення від покарання, може незаконно впливати на потерпілих або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду.

Таким чином ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,продовжують існувати та не відпали.

Також вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, і приходить до висновку, що інші заходи в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та такий запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаної особи.
Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Оскільки обставини по справі з часу останнього продовження строку дії запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 КПКУкраїни не зменшились, то це унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі, домашнього арешту, про застосуванняякого просить сторона захисту.
З урахуванням такого висновку суду, підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, на даному етапі відсутні.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, проти чого обвинувачений не заперечує.

Керуючись ст. 176, 177, 181,183, 314-317, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор по 14 червня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 38420 грн.

Роз`яснити обвинуваченому, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, вказаному в ухвалі.

У разі внесення обвинуваченим або заставодавцем застави, звільнити ОСОБА_5 з-під варти з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України:прибувати за кожною вимогою до суду;не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Продовжитизастосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вигляді домашнього арешту, строком до 14червня 2020 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не залишати місце свого проживання квартиру АДРЕСА_1 у період часу з 21-00 годин до 07-00 годин ранку без дозволу суду;з`являтись до суду за першою вимогою та у призначений час;не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання та реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення в частині продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суддя: