ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/2207/19 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 629/6293/19 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2019 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 18.05.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002592 від 21.09.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 384, частиною 2 статті 192 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2019 у задоволенні скарги ОСОБА_6 , на постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002592 від 21.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 384, частиною 2 статті 192 КК України відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.11.2019 і постановити нову, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити; скасувати постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 18.05.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0002592 за ознаками відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 384, частиною 2 статті 192 КК України.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчий суддя, при ухваленні судового рішення, не звернув увагу на порушення кримінального процесуального закону, які допустив орган досудового розслідування при винесені постанови про закриття кримінального провадження і сам допустив їх, належним чином не перевіривши його доводи про незаконність та необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Так, слідчим не проведено одночасних допитів між ним та свідками, між ним та ОСОБА_8 окрім того, слідчим не виконані ухвали слідчих суддів від 27.08.2018 та від 29.11.2018 в частині не дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000279 за 2013 рік та матеріалів цивільної справи № 629/485/13-ц (має різниця в показах ОСОБА_8 , на досудовому слідстві та в судовому засіданні, що, як він вважає, і є підставою притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності) та не проведення слідчих експериментів між ним та свідками, що свідчить про неповноту досудового розслідування та передчасність закриття кримінального провадження слідчим.
ОСОБА_6 вважав, що обставини, викладені в заяві щодо вчинення кримінальних правопорушень, слідчим в повній мірі не перевірені та їм не надано належної кримінально-правової оцінки, не вжиті всі необхідні заходи для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, на що слідчий суддя не звернула уваги та провела судовий розгляд неповно і необ`єктивно.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 18.05.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002592 від 21.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384, частиною 2 статті 192 КК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування були виконані вимоги статей 2, 40, 93, 94 КПК України і слідчим проведені усі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, в результаті яких слідчий, оцінивши зібрані ним докази, прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі. Слідчим були перевірені доводи, викладені скаржником до закриття кримінального провадження, проаналізовано покази свідків та інші докази в їх сукупності, які іншими доказами не спростовані і покладені слідчим в основу постанови від 18.05.2019 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частини 2 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
Нормами пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 21.09.2016 внесено відомості до ЄРДР за № 0002592 за частиною 2 статті 192 КК України та за № 0002593 за частиною 1 статті 384 КК України на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області щодо внесення відомостей за скаргою ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 384, частиною 2 статті 192 КК України.
Постановою прокурора Лозівської місцевої прокуратури в Харківській області від 09.12.2016 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0002592, № 0002593 об`єднано в одне провадження за № 0002592, про що внесено відомості до ЄРДР.
Постановою слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 18.05.2019 закрито кримінальне провадження № 0002592 від 21.09.2016 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 384 КК України передбачено відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Частиною 2 статті 192 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, вчинені за попередньою змовою групою осіб, або такі, що заподіяли майнову шкоду у великих розмірах.
Під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчим було допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що у грудні 2015 року, він був ознайомлений з кримінальним провадженням № 0000279, яке було закрито слідчим у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Під час ознайомлення він виявив, що начальник відділу кадрів ОСОБА_8 під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження була два рази допитана у якості свідка. На його думку, під час першого допиту ОСОБА_8 надала неправдиві показання слідчому, однак вже під час другого допиту ОСОБА_8 давала вже інші показання, які на його думку є правдивими, і повністю відрізняються від її першого допиту. Під час судового засідання, що проводилося на підставі його скарги, ОСОБА_8 підтримала свої покази, надані під час першого допиту. Вважає, що своїми неправдивими показами, які були покладені в основу рішення суду у цивільній справі про поновлення його на роботі, своїми завідомо неправдивими показаннями як свідка під час судового засідання ОСОБА_8 завдала йому значних матеріальних збитків, оскільки йому не було виплачено матеріальну допомогу при звільненні, квартальні виплати, премії, середньомісячна заробітна плата, починаючи з дня звільнення.
Під час допиту ОСОБА_8 від 06.01.2014 по кримінальному провадженню №00279 остання показала, що у той момент, коли 28.12.2012 року ОСОБА_6 звертався до неї з приводу графіка роботи на 2013 рік, вона йому порекомендувала звернутися з даним питанням до начальника свого цеху, так як начальники цехів по об`єму своєї роботи повинні надавати списки робітників, які будуть працювати у вихідні та святкові дні, тобто, виходячи з того, що ОСОБА_6 стверджує, що ОСОБА_8 підтримала у повному обсязі свої покази, надані під час першого допиту у 2013 році, в показаннях свідка ОСОБА_8 під час досудового розслідування кримінального провадження 00279 не маються ознаки неправдивості показань.
При цьому, безпосередньо ОСОБА_6 , звертаючись із заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, відомості про яке внесені 20.09.2016 за № 0002592, зазначав, що ОСОБА_8 під час судового засідання у цивільній справі повідомила і підтримала свої показання під час першого допиту, чим на думку, скаржника скоїла кримінальне правопорушення, передбачене статтею 384 КК України, а саме завідомо неправдиве показання свідка під час судового засідання.
Вивчивши пояснення ОСОБА_8 , надані нею під час досудового розслідування кримінального провадження № 000279, апеляційний суд приходить до висновку, що обидва допити фактично не відрізняються один від одного за своїм змістом, при цьому, пояснення, надані ОСОБА_8 під час другого допиту 06.01.2014 доповнюють зміст пояснень, наданих нею під час першого допиту 15.10.2013. Крім цього, під час допиту свідка ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0002592, остання відповідати на питання слідчого відмовилася на підставі статті 63 Конституції України, однак додатково показала, що існує велика різниця між графіком роботи та наказом, а саме графік складається на рік, а протягом року можуть бути зміни, у зв`язку з чим видається наказ по підприємству про зміну графіку роботи, що саме вона і вказувала під час своїх допитів по кримінальному провадженню у 2013 році.
Крім цього, під час досудового розслідування слідчим були проведені: одночасний допит між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , під час якого остання відмовилася від дачі показань на підставі статті 63 Конституції України; допит свідка ОСОБА_9 ; допит свідка ОСОБА_10 ; допит свідка ОСОБА_11 ; допит свідка ОСОБА_12 .
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого про те, що в ході досудового розслідування не отримано доказів, які підтверджують факт скоєння злочину ОСОБА_8 чи іншими особами з підприємства ПАТ «Укрспецвагон» за частиною 1 статті 384, частиною 2 статті 192 КК України.
З урахуванням встановлених обставин та наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий під час розслідування фактів, на які скаржився ОСОБА_6 , керувався інформацією та доводами, які викладені у заяві про вчинення злочину від 20.09.2016, а також показаннями свідків, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002593 та кримінального провадження № 0000279, копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.04.2013, яким надав належну правову оцінку з врахуванням наявних в матеріалах кримінального провадження доказів та всіх обставин провадження в їх сукупності, та погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки вона обґрунтована доказами, які узгоджуються між собою та є достатніми для прийняття такого рішення, оскільки відсутність у діянні ОСОБА_8 складу злочину як підстава закриття кримінального провадження на практиці застосується в тих випадках, коли встановлено, що подія, у зв`язку з якою порушено провадження, мала місце (відбувалася), була результатом дії конкретних осіб, але це діяння не є злочином у зв`язку з відсутністю його ознак.
Отже, колегія суддів вважає, що постанова слідчого Лозівського ВП ГУВНП в Харківській області ОСОБА_7 відповідає вимогам пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчим у повному обсязі перевірені доводи заяви ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_8 чи іншими особами підприємства ПАТ «Укрспецвагон» злочину, передбаченого частиною 2 статті 192, частиною 1 статті 384 КК України, та, з врахуванням сукупності зібраних доказів, слідчий дійшов висновку про те, що в ході досудового слідства не було здобуто доказів на підтвердження факту скоєння зазначеними особами вищевказаного злочину, у зв`язку з чим останнім винесена постанова про закриття кримінального провадження з врахуванням вимог статей 2, 9, 284 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим не виконані ухвали слідчих суддів від 27.08.2018 та від 29.11.2018 в частині не дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000279 за 2013 рік та матеріалів цивільної справи № 629/485/13-ц та не проведення слідчих експериментів між ОСОБА_6 та свідками, що свідчить про неповноту досудового розслідування та передчасність закриття кримінального провадження слідчим, були досліджені слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, та їм надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.

При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_6 не надав доказів щодо неповноти, однобічності, необ`єктивності та упередженості проведеного досудового розслідування. Не надано таких доказів й суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність вказаного судового рішення та невідповідність його нормам матеріального та процесуального права є лише припущенням та його суб`єктивною оцінкою, які не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційною інстанцією та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2019 обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ч. 2 ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2019 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: