23.04.2020 Справа №607/6527/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року Справа № 607/6527/20
Номер провадження 1-кс/607/2978/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

підозрюваного ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора прокуратури Тернопільської обласної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано в АДРЕСА_1 , про зміну застосованого раніше щодо нього запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про зміну раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що на даний час в Україні є хворі на коронавірус. У нього є постійне місце проживання, тому, з метою збереження його життя та здоров`я, просить змінити застосований раніше відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

У судовому засідання (в режимі відеоконференції) підозрюваний клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому. Крім того, зазначив що перебуває на обліку з приводу захворювання туберкульоз ІІ-ступеня.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 зазначила, що її підзахисний перебуває на диспансерному обліку з приводу захворювання на туберкульоз в м.Червоноград, відтак знаходиться у групі ризику. Посилаючись на наведене, просила задовольнити клопотання та змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що клопотання не відповідає вимогам ст.201 КПК України, є безпідставним та необґрунтованим.

Вивчивши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Групою слідчих ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження №0001360 від 08 травня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3,4 ст. 190,ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України.

06 березня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч.2,3 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змогою групою осіб повторно та у великих розмірах.

14 квітня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3,4 ст. 190,ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому організованою групою та у великих розмірах, а також самовільне присвоєння владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 підозрюється у тому, що він разом з іншими особами, організованою групою, шляхом обману, а саме телефонували до потерпілих та представлялись працівниками поліції, повідомляючи неправдиву інформацію про вчинення їх родичами ДТП, шахрайським способом заволодівали їх грошовими коштами у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді від 06 березня 2020 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 травня 2020 року, та визначено заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, яку можна внести до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу. У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_3 обов`язки: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 05 травня 2020 року.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2020 року скасовано та постановлено нову, згідно якої застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 травня 2020 року до 18год. 00хв. Визначено заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, яку можна внести на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду. У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з населеного пункту де зареєстровано місце його проживання; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що узгоджується з санкцією статті за якою підозрюється ОСОБА_3 .

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у справі доказами.

Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3,4 ст. 190,ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_3 .

Зокрема, у кримінальному провадженні не проведені усі необхідні слідчі дії, не з`ясовано усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, не допитано інших потерпілих та свідків злочину, а тому слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом.

Окрім цього, на даний час ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру, згідно якої він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до12 років з конфіскацією майна

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке визначається високим ступенем небезпечності для суспільства, особу ОСОБА_3 , який проживає за межами Тернопільської області, має постійне місце проживання, сім`ю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.

Наявність у ОСОБА_3 постійного місця проживання, сім`ї та незадовільний стан його здоров`я не є достатніми обставинами для зміни запобіжного заходу.

Посилання підозрюваного та захисника на те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід суперечить запровадженим в державі заходам, спрямованим на запобігання розповсюдженню інфекційного захворювання, збереження життя і здоров`я громадян, оскільки збільшує ризик захворювання як підозрюваного, так і осіб, з якими він буде контактувати в місцях ув`язнення не заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок), затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, цей Порядок визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Відповідно до п. 2.1. зазначеного Порядку усі особи, які прибули до слідчих ізоляторів, у тому числі особи, які переміщуються під вартою (конвоюються), проходять первинний медичний огляд з метою виявлення осіб, яким заподіяно тілесні ушкодження та які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги.

Згідно п. 2.3. Порядку медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.7. Порядку особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Враховуючи вищевказані положення, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах та в спеціально визначених закладах охорони здоров`я, а тому перешкоди для лікування ОСОБА_3 , в разі його захворювання на інфекційну хворобу під час перебування під вартою - відсутні.

Інших обставин, які б виправдовували зміну запобіжного заходу, підозрюваний та його захисник не навели.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи підозрюваного та захисника про можливість зміни запобіжного заходу є безпідставними, необґрунтованими, не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 201, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну застосованого раніше щодо нього запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити підозрюваному ОСОБА_3 , прокуратуру Тернопільської області, захиснику.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1