11-кп/804/240/19
221/519/15-к

Головуючий у 1 інстанції Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач Куракова В.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Куракової В.В.

суддів Свіягіної І.М., Топчій Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання Чепігі Н.В.

прокурора Сластіна М.С.

захисника Омельченка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000029 за апеляційними скаргами захисника Омельченка В.П., який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 , обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника Таушана Д.А., який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 , на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним за ч. 3 ст. 406 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років; за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 років; за п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

18.10.2014 р. ОСОБА_1 , будучи старшим солдатом Збройних Сил України, перебуваючи у наметі в районі сел. Орловське Тельманівського району Донецької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з хуліганських мотивів, без будь-якої на то причини, нехтуючи встановленими правилами поводження зі зброєю, з метою вбивства п`ятьох військовослужбовців, умисно здійснив постріли в військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В результаті вказаних дій ОСОБА_1 настала смерть ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Потерпілому ОСОБА_6 в результаті вказаних дій ОСОБА_1 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. Проте, бажаний наслідок у вигляді смерті не настав з причин, незалежних від волі ОСОБА_1 , оскільки потерпілому ОСОБА_6 було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу і він залишився живим.

Крім того, 18.10.2014 р. близько 21-30 год., старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи у наметі в районі сел. Орловське Тельманівського району Донецької області, разом з іншими військовослужбовцями стрілецької роти, вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося у вчиненні іншого насильства щодо кількох осіб із застосуванням зброї.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

В своїй апеляційній скарзі захисник Омельченко В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що вирок незаконний, не справедливий та не відповідає фактичним обставинам справи. Суд залишив поза увагою: докази сторони захисту щодо їх версії про події, в яких обвинувачується ОСОБА_1 ; сторона обвинувачення не зафіксувала знаходження зброї потерпілих та обвинуваченого на місці події; не було надано для дослідження в суді намет, в якому відбулися події злочину; не було встановлено причини тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та не допитано свідка ОСОБА_7 ; суд безпідставно прийняв висновок СМЕ щодо причин смерті потерпілих, адже дослідження було проведено з порушенням його процедури. Також не було зафіксовано положення автомату обвинуваченого. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження закрити.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що вирок незаконний та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував розбіжностей в показаннях потерпілого ОСОБА_6 ; залишив поза увагою позицію захисника Омельченка В.П. щодо нападу на позицію, де стався злочин, диверсійно-розвідувальної групи незаконних збройних формувань. Судом не надано оцінки: переміщенню речей в наметі, де відбулися події злочину; листу НДЕКЦ, в якому зазначено, що після пострілу, у особи що його здійснила сліди пороху залишаються не тільки на руках, а й на одязі, волоссі, а відповідно до висновків судово-хімічної експертизи сліди пострілу виявлені тільки на змивах рук. Не були допитані свідки, заявлені стороною захисту. Не було знайдено намету, в якому відбулися події. Огляд місця події намету та прилеглої території проводився з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

В своїй апеляційній скарзі захисник Таушан Д.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що вирок незаконний та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом не усунуті суперечності щодо визначення знаряддя злочину; не було дано належної оцінки допустимості протоколу огляду місця події. Звертає увагу, що огляд трупів потерпілих відбувся без їх фактичного внутрішнього дослідження (розтину), тим самим порушено процедуру встановлення смерті потерпілих. Не було досліджено ящики, що знаходились біля місця злочину та, можливо, містили сліди злочину. Суд не врахував, що сліди пострілів були відсутні на волоссі ОСОБА_1 Сторона обвинувачення не надала намет, в якому відбулися події злочину. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження закрити.

Прокурор подав заперечення на апеляційні скарги, в яких вказує, що доводи апеляційних скарг необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи. Просить апеляційні скарги залишити без задоволення, вирок суду - без змін.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримав апеляційні скарги, просив їх задовольнити.

Прокурор апеляційні скарги просив залишити без задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Оскаржуваний вирок суду першої інстанції відповідає вищенаведеним вимогам закону.

Доводи апеляційних скарг про недоведеність вини ОСОБА_1 спростовуються матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом під час судового розгляду.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкрімінованих злочинів повністю підтверджується:

- інформацією, що міститься в листах командира військової частини польова пошта В2317 від 21.01.2015 року та від 01.04.2015 року, згідно якої особовий склад стрілецької роти в/ч пп В2317 станом на 18 жовтня 2014 року розташовувався поблизу с. Орловське Тельманівського району Донецької області, подія за участю військовослужбовця військової частини польова пошта В2317 старшого солдата ОСОБА_1 , за наслідками якої було розпочато кримінальне провадження за № 0000029, сталася на відстані 500 м. на південь від садово-дачного кооперативу, що розташований південніше від с. Орловське на межі Новоазовського та Володарського районів Донецької області, та на відстані 500-550 м. від р. Кальміус, що протікає зі східного боку від місця злочину (т. 1, а.с. 164, т. 2, а.с. 6);

- наказом командира військової частини польова пошта В2317 від 15.05.2014 року № 2, яким ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу цієї військової частини та постановлено на всі види забезпечення. (т. 1, а.с. 212);

- витягом з наказу військовій частині польова пошта В2317 за № 111 від 26.09.2014 року, згідно якого старший солдат ОСОБА_1 прибув 26 вересня 2014 року до складу сил, які беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в секторі «М», з метою виконання службових (бойових) завдань та приступив до виконання обов`язків за посадою старший водій автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення (т. 1, а.с. 213);

- наказами командира військової частини, з яких вбачається, що разом з ОСОБА_1 у в/ч пп В2317 військову службу проходили: навідник першого стрілецького відділення другого взводу першої роти охорони - солдат ОСОБА_2 ; гранатометник другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу - сержант ОСОБА_3 ; командир першого стрілецького відділення першого стрілецького взводу - сержант ОСОБА_4 ; стрілець третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу - старший солдат ОСОБА_5 ; командир другого стрілецького відділення першого стрілецького взводу - старший солдат ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 80-84);

- листом командира військової частини польова пошта В2317 від 13.02.2015 року, в якому зазначено, що згідно штатно-посадової категорії військової частини польова пошта В 2317 старший солдат ОСОБА_1 з сержантом ОСОБА_3 , сержантом ОСОБА_4 , старшим солдатом ОСОБА_5 , солдатом ОСОБА_2 та старшим солдатом ОСОБА_6 , у відносинах підлеглості не перебував (т. 1, а.с. 207);

- протоколом огляду місця події від 19 жовтня 2014 року з фото таблицями до нього, з якого вбачається, що було оглянуто палатку стрілецької роти військової частини польова пошта В2317 зовні та всередині та виявлено трупи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 . З правої сторони від палатки виявлено та вилучено магазин до АК-74, який наполовину пустий, а також автомат АК-74 № 6929264, одну гільзу до набою калібру 5,45 мм., яка має маркування «60 89». З лівої сторони при вході у платку виявлений жилет розвантажувальний на 6 кишень. У вказаній розгрузці наявні граната РГД-5 з запалом, три рожки набоїв до АК 74, калібру 5,45, три магазини до АК, споряджені набоями калібру 5,45 мм., по 30 штук кожен, та чотири «планки» із набоями калібру 5,45 мм. в кількості 60 шт; з жилету виявлено та вилучено документи на ім`я ОСОБА_1 , а саме: паспорт, водійські права та військовий квиток. Також у палатці виявлено та вилучено пляшку з горілкою ємкістю 1 літр (т. 1, а.с. 67-80);

- протоколом огляду речей від 20 жовтня 2014 року, в ході якого було оглянуто речі ОСОБА_4 з наскрізними отворами, два фрагменти ланцюжка з хрестиком та 4 металевих чужорідних тіла, вилучених з трьох ран трупа ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 85-87);

- протоколом огляду речей від 20 жовтня 2014 року з фото таблицями до нього, в ході якого було оглянуто речі старшого солдата ОСОБА_6 , а саме: бушлат та штани з ушкодженнями у вигляді дірок та плямами речовини червоно-бурого кольору (т. 1, а.с. 90-95);

- протоколом огляду трупа від 20 жовтня 2014 року, під час огляду трупа ОСОБА_2 у приміщенні Маріупольського відділення Донецького обласного БСМЕ, зафіксовано та вилучено речі ОСОБА_2 , в які він був одягнутий, та в ході розрізу із тіла вилучені фрагменти металу жовтого кольору (т. 1, а.с. 97-98);

- протоколом огляду речей від 20 жовтня 2014 року, в ході якого було оглянуто та опечатано особисті речі ОСОБА_5 : кофта, светр, футболка, штани, ремінь, гамаші, кросівки та шкарпетки (т. 1, а.с. 100-101);

- протоколом огляду речей від 21 жовтня 2014 року, в ході якого було оглянуто та опечатано особисті речі ОСОБА_3 : куртка, светр, футболка, брюки камуфльовані та брюки спортивні, труси, черевики та носки. На куртці, светрі та футболці наявні наскрізні ушкодження тканини, яка просякнута кров`ю (т. 1, а.с. 112-113);

- протоколом освідування особи від 19 жовтня 2014 року, в ході якого слідчий на підставі постанови прокурора від 19.10.2014 року, в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_8 провів освідування ОСОБА_1 , на яке останній добровільно погодився. Під час освідування спеціалістом взято змиви з кистей рук та зразки волосся ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 88-89);

- висновком судово-хімічної експертизи № 532 від 27.01.2015 року з ілюстративними таблицями, в якому зазначено, що на змивах з обох рук ОСОБА_1 встановлено присутність компонента вибухової речовини метальної дії бездимного (нітроцелюлозного) пороху, а саме дифеніламіну (т. 1, а.с. 155-159);

- висновком судово-медичної експертизи № 3661 від 27 листопада 2014 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 64 від 09 вересня 2016 року, проведеної на підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року, згідно яких при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3 виявлено: одне наскрізне кульове поранення грудної клітки справа з пошкодженням правої легені, про що свідчить виявлення округлої форми рани при зіставленні країв якої на шкірі утворюється складка (мінус тканину-пробивну дію кулі), наявність вихідного отвору з вивернутими назовні краями, наявність ранового каналу. На протязі ранового каналу могли бути пошкоджені м`які тканини, права легеня та ребра. Вказані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до моменту настання смерті в результаті прямої (ударно-пробивної) і бокової (впливу енергії, що передається в сторони) дії снаряду (кулі), що могло мати місце при пострілі з вогнепальної стрілецької зброї з неблизької відстані або через перешкоду, про що свідчать відсутність додаткових факторів пострілу на одязі і тілі трупа, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Травмуючий снаряд мав округлу форму на поперечному перерізі діаметром біля 0,4 см., випущений з вогнепальної зброї та мав велику кінетичну енергію та пробивну дію. Тілесні ушкодження утворилися внаслідок одного пострілу зі стрілецької вогнепального зброї. Напрямок пострілу міг співпадати з напрямком ранового каналу виявленого вогнепального поранення, а саме: рановий канал розташований майже в горизонтальній площині (дещо знизу догори), справа наліво і ззаду наперед, розташування його дозволяє припустити, що по ходу його були пошкоджені м`які тканини, кістки грудної клітки та права легеня. Причиною смерті ОСОБА_3 стало наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітини, вірогідно, з ушкодженням правої легені, яке ускладнилось гострим недокрів`ям внутрішніх органів та полягає в причинному зв`язку з настанням його смерті. Смерть настала більш, ніж за 24 години, але менш ніж за 72 години до моменту проведення експертизи. Після заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, смерть його настала в короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами. Не виключена можливість, що після отримання виявлених тілесних ушкоджень та до моменту втрати свідомості він міг здійснювати активні цілеспрямовані дії, в тому числі кричати, чинити опір, переміщуватися. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень та напрямок ранового каналу, можливість заподіяння даного вогнепального поранення власноруч виключена. В момент пострілу із вогнепальної зброї ОСОБА_3 міг знаходитися в любому положенні, при умові, що він був звернений правою задньо-бічною поверхнею тіла до дульного зрізу зброї. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_3 спирт етиловий не знайдений (т. 1, а.с. 102-103, т. 4, а.с. 22-26);

- висновком судово-медичної експертизи № 3662 від 04 грудня 2014 року, в ході якої при дослідженні трупа ОСОБА_4 виявлені наступні ушкодження: скрізне поранення шиї зліва з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, яке ускладнилося розвитком зовнішньої кровотечі та загального гострого малокрів`я внутрішніх органів, заподіяне внаслідок пробивної дії снаряду, який був випущений з вогнепальної зброї, незадовго до смерті, полягає в прямому причинному зв`язку з настанням останньої і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення; скрізне поранення лівої гомілки у верхній третині з ушкодженням обох кісток лівої гомілки, заподіяне внаслідок пробивної дії снаряду, який був випущений з вогнепальної зброї незадовго до смерті, в причинному зв`язку з її настанням не полягає і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення; сліпе поранення на бічній поверхні живота зліва з наявністю металевого фрагмента в м`яких тканинах передньої черевної стінки заподіяне внаслідок пробивної дії снаряду, який був випущений з вогнепальної зброї незадовго до смерті, в причинному зв`язку з її настанням не полягає і має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють за собою у живих осіб короткочасний розлад здоров`я, такі що вимагають для свого лікування термін понад шість, але не більш двадцяти одного дня; сліпе поранення на передньо-внутрішній поверхні правого суглоба по внутрішньому краю надколінка з наявністю металевого фрагмента в м`яких тканинах стегна, заподіяне внаслідок пробивної дії снаряду, який був випущений з вогнепальної зброї незадовго до смерті, в причинному зв`язку з її настанням не полягає і має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я та такі що вимагають для свого лікування термін понад шість, але не більш двадцяти одного дня; сліпе поранення на передній поверхні правого гомілковостопного суглобу з наявністю двох металевих фрагментів в м`яких тканинах заподіяне внаслідок пробивної дії уламків снаряду, який був випущений з вогнепальної зброї, незадовго до смерті, в причинному зв`язку з її настанням не полягає і має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я та такі що вимагають для свого лікування термін понад шість, але не більш двадцяти одного дня. Усі зазначені ушкодження могли утворитися внаслідок п`яти пострілів з вогнепальної зброї. Причиною його смерті з`явилося скрізне вогнепальне кульове поранення шиї зліва з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, яке ускладнилося розвитком зовнішньої кровотечі та загального гострого малокрів`я внутрішніх органів. При судово-токсикологічному дослідженні крові та нирки трупа знайдений спирт етиловий у кількості: у крові 0,97 промілє, у нирці 0,54 промілє, що при житті могло відповідати легкому алкогольному сп`янінню (т. 1, а.с. 104-105);

- висновком судово-медичної експертизи № 3660 від 02 грудня 2014 року та висновком комісійної судово-медичної експертизи № 65 від 09 вересня 2016 року, проведеної на підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року, згідно яких при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: наскрізне вогнепальне кульове поранення лівої бокової поверхні грудної клітини, яке починалось вхідною вогнепальною раною в області 7-го міжребер`я по середньо-пахвовій лінії і закінчувалось вихідною вогнепальною раною на правій боковій поверхні грудної клітини по задньо-пахвовій лінії на рівні 7-го міжребер`я; наскрізне вогнепальне кульове поранення лівого плечового суглобу і шиї, яке починалось вхідною вогнепальною раною в області лівого плечового суглобу, від якої відходив раневий канал, який переривався раною № 2, також в області лівого плечового суглобу і знову починався вхідною вогнепальною раною № 3 на передній поверхні шиї зліва, у просвіт якої проглядались ушкоджені хрящі гортані, далі від рани № 3 відходив раневий канал через органи шиї і переривався вихідною вогнепальною раною № 4 у підщелепній області праворуч; наскрізне вогнепальне поранення правої кисті, яке починалось вхідною раною по долонній поверхні і закінчувалося вихідною раною на тильній поверхні кисті. Враховуючи характер та локалізацію вхідної та вихідної ран в області грудної клітки, напрямок ранового каналу, комісія вважає, що на протязі ранового каналу могли бути пошкоджені м`які тканини, ребра та внутрішні органи. Вказані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до смерті в результаті прямої (ударно-пробивної) і бокової (впливу енергії, що передається в сторони) дії кульових снарядів, що могло мати місце при пострілах з вогнепальної стрілецької зброї, та у своєї сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх утворення й тих, що привели до смерті. Пошкодження спричинені дією снаряду (кулі), який мав велику кінетичну енергію і пробивну дію та міг бути випущений з вогнепальної зброї калібру 5,45 мм. Наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітки утворилося в результаті однократної травмуючої дії вогнепального снаряду (кулі); наскрізне вогнепальне кульове поранення лівого плечового суглобу і шиї утворилося в результаті однократної травмуючої дії вогнепального снаряду (кулі); наскрізне вогнепальне кульове поранення правої кисті утворилося в результаті однократної травмуючої дії вогнепального снаряду (кулі). Враховуючи відсутність ознак повторної дії травмуючого предмету в області вхідних та вихідних ран, кількість та парність вхідних та вихідних ран відносно анатомічних областей тіла та одна одній, виявлені у Мокана тілесні ушкодження утворилися внаслідок трьох пострілів з вогнепальної зброї. Тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок пострілів з стрілецької зброї з неблизької дистанції або через перешкоду. Розташування ранового каналу грудної клітки дозволяє припустити, що по його ходу пошкоджені м`які тканини грудної клітки, ребра та внутрішні органи; розташування ранового каналу лівого плечового суглобу та шиї дозволяє припустити, що по ходу його пошкоджені м`які тканини та органи шиї гортань; по ходу ранового каналу наскрізного вогнепального поранення правої кисті пошкоджені м`які тканини кисті. Враховуючи локалізацію вхідних вогнепальних поранень по різним ділянкам тіла, розташування та різний напрямок ранових каналів, комісія вважає, що постріли були одиночними, зроблені через короткий проміжок часу. Причиною його смерті є наскрізні вогнепальні кульові поранення грудної клітки, вірогідно з ушкодженням внутрішніх органів та шиї з ушкодженням гортані, які ускладнилися кровотечею та гострим недокрів`ям внутрішніх органів та полягають в причинному зв`язку із настанням смерті. Кожне з цих поранень само по собі могло призвести до настання смерті. До настання смерті не могли привести тільки окремо взяті поранення області лівого плечового суглобу та правої кисті, але з огляду на хороше кровопостачання цих областей тіла, вони могли сприяти розвитку ускладнень отриманої травми в цілому. Смерть ОСОБА_5 настала більш, ніж за 24 години, але менш, ніж за 72 години до моменту проведення експертизи. Після заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, смерть його настала в короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами. Комісія не виключає можливості, що після отримання виявлених тілесних ушкоджень та до моменту втрати свідомості він міг здійснювати активні цілеспрямовані дії, в тому числі кричати, чинити опір, переміщуватися. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, напрямок ранових каналів та дистанцію пострілів, можливість заподіяння даних вогнепальних поранень власноруч виключена. В момент пострілів із вогнепальної зброї ОСОБА_5 міг знаходитися в любому положенні, при умові, що він був звернений лівою бічної поверхнею тіла до дульного зрізу зброї або близькому до цього положенні. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупу ОСОБА_5 спирт етиловий не знайдений (т. 1, а.с. 106-108, т. 4, а.с. 28-34);

- висновком судово-медичної експертизи № 3650 від 03 грудня 2014 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 66 від 09 вересня 2016 року, проведеної на підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року, згідно яких при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_2 виявлені наступні тілесні ушкодження: наскрізне кульове вогнепальне поранення обличчя, що починається вхідною раною підборіддя зліва та закінчується раною в верхньому відділі шиї справа; наскрізне кульове вогнепальне поранення правої гомілки в середній третині, що починається вхідною раною зовнішньої поверхні гомілки, та закінчується вихідною раною задньої поверхні гомілки; сліпе кульове поранення правого стегна, яке починається вхідною раною задньо-зовнішньої поверхні правого стегна в середній третині, та сліпо закінчується в черевній порожнині. Враховуючи локалізацію та характер вхідної та вихідної ран на обличчі та шиї, вхідної рани в області правого стегна, напрямок ранових каналів, комісія вважає, що на протязі ранових каналів могли бути пошкоджені нижня щелепа та кровоносні судини, та кістки, кровоносні судини та органи черевної порожнини. Вищевказані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до моменту настання смерті в результаті прямої (ударно-пробивної) і бокової (впливу енергії, що передається в сторони) дії снаряду (кулі), що могло мати місце при пострілі з вогнепальної стрілецької зброї та по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час їх заподіяння та як до тих, що призвели до смерті. Травмуючий снаряд мав округлу форму на поперечному перерізі діаметром біля 0,5 см., випущений з вогнепальної зброї та мав велику кінетичну енергію та пробивну дію. Наскрізне вогнепальне кульове поранення обличчя утворилося в результаті однократної травмуючої дії вогнепального снаряду (кулі); наскрізне вогнепальне поранення правої гомілки утворилося в результаті однократної травмуючої дії вогнепального снаряду (кулі); сліпе вогнепальне поранення правого стегна утворилося в результаті однократної травмуючої дії вогнепального снаряду (кулі). Всі тілесні ушкодження утворилися внаслідок трьох пострілів зі стрілецької вогнепальної зброї з неблизької дистанції або через перешкоду. Напрямок пострілів може співпадати з напрямком ранових каналів виявлених вогнепальних поранень, а саме: рановий канал від вхідної рани підборіддя іде в напрямку горизонтально, зліва направо, спереду назад та закінчується вихідною раною правої бічної поверхні шиї, розташування його дозволяє припустити, що по ходу його могли бути пошкоджені нижня щелепа та кровоносні судини; рановий канал від вхідної рани зовнішньої поверхні правої гомілки іде в напрямку справа наліво, спереду назад та дещо знизу догори, закінчуючись вихідною раною задньої поверхні вказаної гомілки, по ходу його були пошкоджені м`які тканини; рановий канал від вхідної рани задньої поверхні правого стегна іде в напрямку знизу догори, ззаду наперед, дещо справа наліво та закінчується сліпо в черевній порожнині, розташування його дозволяє припустити, що по ходу його могли бути пошкоджені кістки, кровоносні судини та органи черевної порожнини. Постріли були одиночними, зроблені через короткий проміжок часу. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті пострілів з вогнепальної стрілецької зброї за обставин, викладених в ухвалі. Причиною смерті ОСОБА_2 є наскрізні вогнепальні кульові поранення обличчя та шиї, вірогідно з ушкодженням нижньої щелепи, кровоносних судин та сліпе вогнепальне поранення правого стегна із пошкодженням кісток, кровоносних судин та органів черевної порожнини, які ускладнилися кровотечею та гострим недокрів`ям внутрішніх органів та полягають в причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_2 настала більш, ніж за 24 години, але менш, ніж за 72 години до моменту проведення експертизи. Після заподіяння тілесних ушкоджень смерть настала в короткий проміжок часу, який може обчислюватися від кількох до десятків хвилин. Після отримання тілесних ушкоджень та до моменту втрати свідомості ОСОБА_2 міг здійснювати активні цілеспрямовані дії, в тому числі кричати, чинити опір, переміщуватися. Положення тіла ОСОБА_2 в момент здійснення пострілів неодноразово змінювалось. При судово-токсикологічному дослідженні крові від його трупа спирт етиловий виявлений у кількості 1,76 промілє, що при житті відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня (т. 1, а.с. 109-111, т. 4, а.с. 36-41);

- висновком судово-медичної експертизи № 454 від 24.11.2014 року, яким встановлено, що у ОСОБА_6 при зверненні за медичною допомогою були виявлені наступні тілесні ушкодження: одне вогнепальне кульове наскрізне поранення лівої лопаткової області з переломом лівої лопатки з ушкодженням лівого плеча та лівого передпліччя, з пошкодженням магістральних судин лівої верхньої кінцівки, з формуванням обширної гематоми лівої половини грудної клітки та лівого плеча, одне вогнепальне кульове спіле поранення нижньої третини правого стегна з ушкодженням м`яких тканин, які ускладнилися травматичним та геморагічним шоком 4 ступеня, постгеморагічною анемією важкого ступеня, заподіяні внаслідок пробивної дії снаряду, випущеного з вогнепальної зброї, незадовго до надходження його до лікувальної установи, можливо в термін та при обставинах, вказаних в наданій постанові і як небезпечні для життя в момент їх заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (т. 1, а.с. 120-121);

- висновком комплексної судово-медичної експертизи та судово-балістичної експертизи № 67/1/2-11 від 15 травня 2017 року, проведеної на підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року, яким підтверджуються висновки судово-медичних експертиз № 3650 від 03 грудня 2014 року, № 3660 від 02 грудня 2014 року, № 3661 від 27 листопада 2014 року та висновки комісійних судово-медичних експертиз № 64, 65, 66 від 09 вересня 2016 року щодо причин утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , їх ступеня тяжкості, кількості пострілів, внаслідок яких вони утворилися, характеристики снарядів, з яких було здійснено постріли, щодо дистанції, з якої було здійснено постріли, причинного зв`язку між спричиненими тілесними ушкодженнями та настанням смерті кожного з них. Крім того, зазначено, що локалізація пошкоджень на одязі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідає локалізації виявлених при експертизі їх трупів тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду речей від 05.11.2014 року, в ході якого було оглянуто, зокрема, автомат АК-74 № 6929264, магазин до нього з набоями калібру 5,45 мм в кількості 8 штук, одну гільзу з маркуванням «60 89»; 3 магазини з набоями калібру 5,45 мм, набої калібру 5,45 мм, по 30 штук, планки для зарядження набоїв, гранату РГД-5, розгрузку, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 140-141);

- висновком судово-балістичної експертизи № 490/ЗТ від 19.12.2014 року (за виключенням частини експертизи та її висновків щодо 18 куль), згідно якого автомат, вилучений 19 жовтня 2014 року під час огляду місця події поблизу намету стрілецької роти військової частини польова пошта В2317, є вогнепальною стрілецькою автоматичною зброєю автоматом конструкції Калашникова АК-74, калібру 5,45х39мм, № 6929264, придатний до стрільби, промислового виготовлення Іжевського механічного заводу, 1990 року виготовлення; 8 патронів, вилучені 19 жовтня 2014 року під час огляду місця події поблизу палатки стрілецької роти військової частини ПП В2317, є боєприпасами 5,45х39 мм патронами зразку 1974 року, придатні для проведення пострілу. Дані патрони призначені для стрільби з наступної стрілецької зброї виробництва СРСР: автомати АК-74; АКС-74; АКС-74У; ручний кулемет РПК-74 і їх модифікацій; 1 (одна) гільза, вилучена з палатки стрілецької роти військової частини польова пошта В2317, стріляна з автомату АК-74 № 6929264, вилученого 19 жовтня 2014 року під час огляду місця події поблизу палатки стрілецької роти військової частини польова пошта В2317 (т. 1, а.с. 144-153);

- протоколом огляду документу від 23.01.2015 року, в ході якого на стадії досудового розслідування було оглянуто книгу видачі зброї та боєприпасів стрілецької роти військової частини В2317 та зафіксовано на 4 аркуші підпис ОСОБА_1 про одержання зброї АК-74 № 6929264 та його підпис про одержання набоїв 5,45 у кількості 180 штук, 20 вересня 2014 року (т. 1, а.с. 165-166);

- копією книги видачі зброї та боєприпасів стрілецької роти військової частини В2317, що була предметом огляду під час судового розгляду, в якій зазначено, що ОСОБА_1 20.09.2014 р. видано зброю АК-74 № 6929264 (т. 1, а.с. 167-176), ці відомості також підтверджено листом командира військової частини польова пошта В2317 від 23.01.2015 року, де зазначено, що старшому солдату ОСОБА_1 згідно книги видачі зброї та боєприпасів стрілецької роти, було видано автомат АК-74 № 6929264 та набої калібру 5,45 до АК-74 у кількості 180 одиниць, будь-якої іншої зброї йому в період з 20.09.2014 року не видавалось, в тому числі станом на 18 жовтня 2014 року. (т. 1, а.с. 133);

- листом військового коменданту гарнізону м. Маріуполь від 07.02.2015 року, яким усунене протиріччя, що міститься в матеріалах службового розслідування по факту неправомірного застосування зброї ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 115-119) та відомостями, що наявні в книзі видачі зброї в/ч п.п. В2317 (т. 1, а.с. 167-176), щодо наявності у ОСОБА_1 станом на 18.10.2014 року певного виду зброї. У вказаному листі категорично зазначено, що станом на 20.09.2014 року старшому солдату ОСОБА_1 видано та за останнім закріплено автомат АК-74 за № 6929264 (т. 1, а.с. 237-239);

- протоколом слідчого експерименту від 06.02.2015 року з фото таблицями, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого останній показав, яким чином 18.10.2014 року біля входу до палатки стрілецької роти сидів ОСОБА_1 та тримав в правій руці автомат АК-74 без магазину. Як він забрав автомат у ОСОБА_1 та відкинув його у бік, при цьому зазначав, що ОСОБА_1 плакав, говорячи, що він розстріляв хлопців (т. 1, а.с. 183-185);

- протоколом слідчого експерименту від 06.02.2015 року з фото таблицями, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , з якого вбачається, що останній показав де та в якому положенні поблизу входу до палатки стрілецької роти знаходився 18.10.2014 року ОСОБА_1 , коли він підійшов до нього. Також ОСОБА_10 вказав на місце ліворуч від входу до палатки стрілецької роти, де лежала «розгрузка» ОСОБА_1 . Також показав, яким чином він за одяг тримав ОСОБА_1 , коли підійшов до палатки стрілецької роти, щоб останній не міг втекти (т. 1, а.с. 186-189);

- актом, складеним 20 жовтня 2014 року офіцером-психологом військової частини польової пошти В 2317 капітаном ОСОБА_11 та затвердженим командиром військової частини польової пошти В 2317 полковником ОСОБА_12 , в якому зазначено, що під час проведення службового розслідування встановлено, що 18.10.2014 року старший солдат ОСОБА_1 , придбавши у селі Орловському три пляшки горілки, одну вжив на місці, а дві привіз у пункт дислокації підрозділу та вживав разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спочатку на вулиці, а потім у наметі. Крім того, хтось ще дістав горілку та коньяк, які зберігалися у наметі. Біля 21.00 год. вони почали готуватися до відпочинку, як раптом солдат ОСОБА_1 з невідомих причин, в стані сильного алкогольного сп`яніння, перебуваючи всередині намету, зняв автомат, який є його штатною зброєю, із запобіжника та почав стріляти по своїм співслужбовцям у наметі. Після стрілянини внаслідок вогнепальних поранень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 загинули на місці, ОСОБА_2 помер під час транспортування до лікарні, а ОСОБА_6 було надано медичну допомогу та поставлено діагноз «вогнепальне поранення лівого ліктьового суглоба та правого стегна» з подальшою госпіталізацією до 2-ої лікарні швидкої медичної допомоги м. Маріуполя (т. 1, а.с. 118-119);

- актом судово-психіатричної експертизи № 651 від 12.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 , 1982 року народження, хронічним психічним захворюванням не страждав та не страждає на теперішній час, а виявляє психічні та поведінкові порушення внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період скоєння інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. Отже, він міг віддавати звіт в своїх діях та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час він також може віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними. Застосування до нього заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування, протипоказань до лікування за психічним станом немає (т. 1, а.с. 123-132);

- висновком комісійної судово-психіатричної експертизи № 158 від 16 липня 2015 року, складеного КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня», яким встановлено, що ОСОБА_1 в період часу, який відноситься до інкримінованих йому діянь, хронічним психічним захворюванням не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на теперішній час психічні та поведінкові порушення внаслідок сумісного вживання наркотичних засобів та інших психоактивних речовин. В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, ОСОБА_1 не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності. За своїм психічним станом на той період часу він міг віддавати собі звіт у своїх діяннях (бездіяльності) та керувати ними. На теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_1 також може віддавати собі звіт в своїх діяннях (бездіяльності) та керувати ними, може сприймати обставини, які мають значення для справи, та може надавати про них правильні показання. У застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- довідками № 759, 760, виданими КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» від 19.10.2014 року, згідно яких у ОСОБА_1 при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, 19.10.2014 року об 00-20 годин та об 11-05 годин виявлено гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкогольних напоїв, ускладнену (т. 1, а.с. 216-218; т. 2, а.с. 70-79).

Відносно доводів апеляційних скарг щодо невстановлення знаряддя вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вказує на наступне. Як вбачається з матеріалів провадження, під час допиту в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_1 пояснив, що на момент події кримінального правопорушення в нього був автомат АК-74 № 6929264, який він останній раз бачив перед тим, як повісив на дерево біля намету. Крім того, як вбачається з копії книги видачі зброї та боєприпасів стрілецької роти військової частини В 2317, яку було досліджено під час судового розгляду в суді першої інстанції, ОСОБА_1 20.09.2014 року видано зброю АК-74 № 6929264 (т. 1, а.с. 167-176). Крім того, як вбачається з аналізу листа командира військової частини польова пошта В 2317 від 23.01.2015 р. старшому солдату ОСОБА_1 згідно книги видачі зброї та боєприпасів стрілецької роти було видано автомат АК-74 № 6929264 та набої калібром 5, 45 мм. до АК-74 у кількості 180 одиниць, будь-якої іншої зброї йому в період з 20.09.2014 р. не видавалося, в тому числі станом на 18 жовтня 2014 року. Крім того, в листі військового коменданта гарнізону м. Маріуполь від 07.02.2015 р. категорично зазначено, що станом на 20.09.2014 р. старшому солдату ОСОБА_1 видано та за ним закріплено автомат АК-74 за № 6929264 (т. 1, а.с. 239). Вищевказані докази підтверджують встановлену судом першої інстанції кримінально значущу обставину наявність у обвинуваченого ОСОБА_1 на момент події інкримінуємих правопорушень автомату АК-74 № 6929264, який в подальшому став знаряддям злочинів. За таких підстав доводи апеляційних скарг в цій частині є необгрунтованими.

Відносно посилань апеляційних скарг щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_1 на момент інкримінуємих подій у стані сильного сп`яніння, яке на думку сторони захисту не давало б об`єктивної можливості зробити постріли з автомата АК-74 влучно у ціль, колегія суддів зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_1 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду в суді першої інстанції вказував на те, що він має досвід поводження зі зброєю, оскільки проходив військову службу у 2000 році. Крім того, заслуговує на увагу та обставина, що обвинувачений ОСОБА_1 був мобілізований 15.05.2014 р., а вже потім 26.09.2014 р., тобто зі спливом більш ніж чотирьох місяців був спрямований на проходження військової служби в зоні АТО, тобто за цей період він об`єктивно міг згадати та оновити навички користування зброєю, у зв`язку з чим навіть перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння міг влучно стріляти з автомату. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг щодо недопустимості показань потерпілого ОСОБА_6 є необгрунтованими виходячи з наступного. Потерпілий ОСОБА_6 був не просто очевидцем подій злочинів, вчинених обвинуваченим ОСОБА_1 , але й був потерпілим від дій обвинуваченого ОСОБА_1 Смерть цього потерпілого не настала завдяки якісній та вчасній кваліфікованій медичній допомозі. Крім того, як вбачається з матеріалів провадження потерпілий ОСОБА_6 під час допиту в суді першої інстанції, перебуваючи під присягою, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, надавав суду чіткі, логічні та послідовні покази, які в сукупності з іншими доказами дають цілісну уяву відтворення подій кримінальних правопорушень та протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_1 . Заслуговує на увагу той факт, що під час судового розгляду в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_6 наполягав на тому, що 18.10.2014 р. ОСОБА_1 без будь-якої причини здійснив постріли з вогнепальної зброї - автомата АК-74, спрямовані в нього, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від яких останні померли, а його було поранено. Таким чином, дані доводи є безпідставними та необгрунтованими.

Відносно доводів апеляційних скарг щодо не дослідження намету, в якому відбулися події кримінальних правопорушень, колегія суддів зазначає наступне. Під час досудового розслідування 20.10.2014 р. було проведено огляд місця події, а саме намету, в якому відбулися події кримінальних правопорушень, в ході якого було оглянуто палатку стрілецької роти військової частини польова пошта В 2317 зовні та всередині, виявлено трупи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 67-80). Даний протокол досліджувався під час судового розгляду в суді першої інстанції, підстав для його визнання недопустимим доказом судом першої інстанції не встановлено, як і під час апеляційного розгляду. Правовий механізм дослідження доказів, які були виявлені та закріплені на матеріальному об`єкті на первинних етапах досудового розслідування спрямований на максимально наближене відтворення подій кримінального правопорушення, оскільки саме під час огляду місця події встановлюються першочергові сліди злочину. Тому створення належного та допустимого процесуального документу у вигляді протоколу огляду місця події, під час дослідження цих першочергових слідів злочину, забезпечує належне відтворення обстановки, яка мала місце під час проведення цієї слідчої дії в судовому засіданні. Колегія суддів звертає увагу, що під час судового розгляду в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту органу досудового розслідування в порядку ч. 3 ст. 333 КПК України ухвалою суду було доручено провести додатковий огляд місця події з метою виявлення та вилучення для подальшого огляду намету, де відбувалися події, які мали місце 18.10.2014 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_1 (т. 4, а.с. 46-47). На виконання вказаної ухвали стороною обвинувачення до суду надано інформацію, отриману з листів командира військової частини В 2317 від 19.05.2017 року та від 20.06.2018 року, з якої вбачається, що у зв`язку з постійним тривалим використанням у польових умовах, намети прийшли у непридатність, що унеможливлює їх надання (т. 4, а.с. 88, т. 6, а.с. 244). Аналізуючи дані обставини, колегія суддів приходить до логічного висновку про те, що на момент розгляду даного кримінального провадження на стадії судового розгляду об`єктивної можливості надати намет, в якому відбулися події кримінальних правопорушень, не існувало. З огляду на це суд першої інстанції у оскаржуваному вироку вірно прийшов до висновку про те, що попри неможливість дослідити даний намет під час судового засідання, в даному кримінальному провадженні було надано інші належні та допустимі докази, які не перешкоджають можливості встановити обставини, які мають значення в кримінальному провадженні, не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів та не впливають на правову кваліфікацію його дій. За таких підстав, з урахуванням об`єктивної неможливості безпосередньо у суді дослідити намет, в якому відбулися події кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг в цій частині необгрунтованими, адже цей намет був досліджений раніше, а для забезпечення його дослідження як судом так і органом досудового розслідування було вжито вичерпних заходів, які не мали результату. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про не дослідження намету, в якому відбулися події кримінальних правопорушень, такими, що не підтверджуються матеріалами провадження, а навпаки спростовуються.

Відносно доводів апеляційних скарг про застосування до обвинуваченого ОСОБА_1 недозволених методів ведення слідства під час досудового розслідування колегія суддів зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів провадження, твердження обвинуваченого ОСОБА_1 про його побиття на стадії досудового розслідування були предметом судового розгляду. Так, до ЄРДР 29.12.2016 року за № 0000726 були внесені відомості за заявою ОСОБА_1 про нанесення йому особами у форменому одязі в приміщенні аеропорту в м. Маріуполі тілесних ушкоджень. Дане кримінальне провадження було розглянуто, та відповідно до постанови слідчого СВ Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Борисенко Л.В. про закриття кримінального провадження від 17.11.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину (т. 6, а.с. 159). Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині також спростовуються матеріалами провадження.

Посилання апеляційних скарг на нанесення обвинуваченому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень військовослужбовцем ОСОБА_7 не можна вважати обгрунтованими, адже останній діяв з метою відвернення пострілів із віреної ОСОБА_1 зброї, тобто з мотивів зупинки незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_1 , тож вважати дані дії ОСОБА_7 нанесенням тілесних ушкоджень колегія суддів не може.

Суд першої інстанції аргументовано не прийняв до уваги надані захисником Омельченком В.П. в якості доказів витяг з інтернет ресурсу, фото кутка, статтю з мережі Інтернет, статтю у газеті, оскільки дана інформація спростовується іншими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які визнані належними та допустимими та в сукупності підтверджують інформацію, наведену стороною обвинувачення в обвинувальному акті. Таким чином, доводи апеляційних скарг в цій частині є необгрунтованими.

Версія сторони захисту про те, що події, які мали місце 18.10.2014 р. полягали у збройному нападі диверсійно-розвідувальної групи незаконних збройних формувань, спростовується показаннями військовослужбовців військової частини польова пошта В 2317, наданими під час судового розгляду в суді першої інстанції, зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які стверджували, що ніяких обстрілів 18.10.2014 р. з боку противника не було, як і не було дій диверсійно-розвідувальних груп в районі розташування намету, де відбулися події кримінальних правопорушень. За таких обставин дані доводи є безпідставними.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо відсутності на волоссі обвинуваченого ОСОБА_1 слідів пороху колегія суддів відмічає наступне. Як вбачається з матеріалів провадження, протоколом освідування особи від 19 жовтня 2014 року було відібрано змиви з кистей рук та зразки волосся ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 88-89). Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 532 від 27.01.2015 р. на звимах з обох рук обвинуваченого ОСОБА_1 встановлено присутність компонента вибухової речовини метальної дії бездимного пороху дифеніламіну (т. 1, а.с. 155-159). Аналізуючи дані докази в сукупності з іншими доказами в даному кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що попри відсутність на волоссі обвинуваченого ОСОБА_1 слідів пороху, враховуючи, що експертне дослідження підтверджує, що на змивах з обох рук ОСОБА_1 наявні сліди пороху, встановити факт здійснення пострілів в потерпілих саме обвинуваченим ОСОБА_1 можливо на основі непрямих доказів, які наявні в матеріалах провадження. Так, з показів військовослужбовців військової частини польова пошта В 2317, які проходили військову службу разом з ОСОБА_1 вбачається, що останній перебував на посаді водія, а отже не приймав прямої безпосередньої участі під час ведення бойових дій, в ході яких на його руках могли залишитися сліди пороху, крім того, за показами цих же військовослужбовців, на момент кримінальних правопорушень, а саме 18.10.2014 р. безпосередніх бойових зіткнень з противником не було, а отже сліди пороху на руках обвинуваченого ОСОБА_1 не могли утворитися від участі в бойових діях. Крім того, з показань очевидця подій - потерпілого ОСОБА_6 , який зазнав поранення від дій ОСОБА_1 , вбачається, що саме ОСОБА_1 здійснив постріли в нього, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . З урахуванням сукупності даних доказів факт вчинення пострілів по потерпілим саме обвинуваченим ОСОБА_1 не викликає сумніву. За таких підстав попри відсутність слідів пороху на волоссі ОСОБА_1 , факт здійснення саме ним протиправних дій підтверджується іншими доказами, а отже відсутність слідів пороху на волоссі обвинуваченого жодним чином не впливає на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкрімінованих злочинів та не є підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Посилання апеляційних скарг на порушення порядку проведення експертного дослідження трупів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . колегія суддів вважає необґрунтованим виходячи з наступного.

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 3661 від 27 листопада 2014 року, № 3660 від 02 грудня 2014 року та № 5 від 03 грудня 2014 року судово-медичні експертизи трупів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проведені за зовнішнім дослідженням трупів (т. 1, а.с. 102-103, т. 1, а.с. 106-111). З метою усунення усіх сумнівів щодо причин смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі ухвал Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2015 року в даному кримінальному провадженні було призначено повторні комісійні судово-медичні експертизи, для проведення яких необхідно було провести ексгумацію трупів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 185-193). Під час судового розгляду в суді першої інстанції було допитано потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 і встановлено, що останні категорично заперечували проти проведення ексгумації трупів їх синів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , більш того у разі примусової ексгумації тіл військовослужбовців їх родичі вказували, що скоять самогубство.

Враховуючи наведені обставини, об`єктивної можливості провести повторне дослідження трупів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 шляхом ексгумації, для проведення внутрішнього дослідження трупів вказаних військовослужбовців в даному провадженні не існувало. Крім того, незважаючи на те, що встановлення експертами причин смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зроблено на підставі зовнішнього огляду їх трупів, але безпосередньо досліджені під час судового провадження судово-медичні експертизи, дозволяють зробити висновок, що викладені у них дані ґрунтуються на відомостях, які експерти сприймали безпосередньо та вони стали їм відомі під час дослідження матеріалів та тіл загиблих, що були надані для проведення дослідження. Крім того, під час судового розгляду було допитано експерта, який пояснював сторонам кримінального провадження особливості експертного дослідження трупів без внутрішнього дослідження тіл трупів. За таких обставин, попри відсутність внутрішнього дослідження трупів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проведені експертні дослідження у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах провадження прямо вказують на те, що смерть вищевказаних військовослужбовців відбулася внаслідок пострілів в них з боку обвинуваченого ОСОБА_1 крім того, відповідно до п. 1.1 «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть», затвердженої Наказом МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за № 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть. Згідно п. 2.1 «Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. № 6, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 р. за N 257/793, судово-медична експертиза трупів у відділах судово-медичної експертизи трупів виконується з метою встановлення причини смерті, наявності, характеру і механізму виникнення тілесних ушкоджень, часу настання смерті та вирішення інших питань, що були поставлені органами дізнання, слідчого, прокурора та суду, та вирішення інших питань, які належать до компетенції даного виду судово-медичної експертизи.

З аналізу вищевказаних Інструкції та Правил вбачається, що свідоцтво про смерть є документом, який складається після проведення повного медичного дослідження трупу. Одним з етапів дослідження трупу є процедура внутрішнього дослідження трупу, тобто розтин. Дана процедура вищевказаними правилами впроваджена як обов`язкова у разі встановлення ознак насильницької смерті. Визначаючи критерій допустимості такого доказу як лікарські свідоцтва про смерть та експертизи дослідження трупів потерпілих, проведених без внутрішнього дослідження трупів колегія суддів враховує, що під час медичного огляду були виконані всі інші етапи дослідження трупів. За таких умов відсутність розтину трупів хоча і є порушенням, однак воно не має наслідку у вигляді визнання доказу недопустимим. Лікар-експерт, який проводив огляд трупів, був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих висновків, інформації про притягнення його до кримінальної відповідальності за даними обставинами матеріали провадження не містять. За таких підстав недовіряти даним висновкам експерта колегія суддів вважає недоречним. Правова природа доказової значимості висновку експерта полягає у тому, що він є доказом, який не є обов`язковим для суду, однак судова практика вказує на те, що даний доказ повинен розцінюватися у сукупності з іншими доказами, наявними в кримінальному провадженні. В даному кримінальному провадженні наявна достатня сукупність доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 в повному обсязі та поза розумним сумнівом, тому навіть якщо не брати до уваги висновки експертів про причини смерті потерпілих, у стороннього спостерігача не виникнуть сумніви у вині ОСОБА_1 .. Сумнівів в тому, що причиною смерті загиблих стали саме кульові поранення у колегії суддів не виникає. Вищевказані обставини зводять усі доводи сторони захисту нанівець, оскільки вони є необгрунтованими.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційні скарги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_1 , захисників Таушана Д.А. та Омельченка В.П., які діють в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: