Справа № 562/659/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2020 року Здолбунівський районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів кримінальне провадження № 0000155 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

27 лютого 2020 року близько 01:30 години ОСОБА_5 , перебуваючи при вході до залізничного вокзалу за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, висловив ОСОБА_4 вимогу віддати належний йому мобільний телефон марки "Xіaomi" моделі "Redmi 4A" в чорному захисному силіконовому чохлі з сім-карткою мобільного оператора "Kyivstar", та карткою пам`яті "MicroCD", що і було зроблено.

В подальшому, реалізовуючи свій здлочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , тримаючи в руках мобільний телефон, який належить для потерпілого, пішов у невідомому напрямку та таким чином відкрито заволодів чужим майном, а саме мобільним телефоном марки "Xіaomi" моделі "Redmi 4A", вартістю 1300 грн., чорним силіконовим чохлом, вартістю 60 грн., в чорному захисному силіконовому чохлі з сім-карткою мобільного оператора "Kyivstar", та карткою пам`яті "MicroCD", які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1360 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

29 лютого 2020 року в м.Здолбунів між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні показав, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілого, пояснення обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, не встановлені.
Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 29 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення від 29 лютого 2020 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншої сторони, за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000155 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки "Xіaomi" моделі "Redmi 4A" IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя