ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/687/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003125, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, не заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 обвинуваченої ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :

27.04.2019 року, близько 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 знаходилася ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . В цей час до квартири прийшов ОСОБА_9 разом із дружиною ОСОБА_10 .
Будучи в квартирі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 відштовхнула ОСОБА_10 та підійшла до ОСОБА_11 . Будучи біля останнього, в ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вхопила ОСОБА_11 руками за горло, після чого почала наносити удари кулаками рук по його обличчю нанісши при цьому не менше вісімнадцяти ударів та спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців неправильно - округлої форми - у лівій скроневій ділянці (ближче до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги); у лівій підочній ділянці; в проекції кута нижньої щелепи зліва.

Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнала, та суду показала, що того дня її сетра та потерпілий прийшли до них із матір`ю. Коли сестра знаходячись у її кімнаті збирала свої речі між ними виник свосний конфлікт та у цей момент у кімтату увійшов потерпілій, вона попросила його вийти, однак він не реагував, тоді вона почала виштовхувати його із кімнати, але нанесення ударів вона не пам`ятає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, її вина у вчинені цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що обвинувачена ОСОБА_4 являється рідною сестрою його дружини. Того дня він разом із дружиною прийшли у квартиру де проживає обвинувачена та його теща, для того щоб забрати деякі речі, оскільки раніше вони усі спільно проживали у цій квартирі. У якийсь момент між його дружиною та обвинуваченою виник словесний конфлікт, в процесі якого обвинувачена почала штовхати його, душити та наносити удари по обличчю, в результаті чого йому були заподіяні тілесні ушкодження та він викликав поліцію і швидку медичну допомогу. Нанесення ударів обвинуваченою було зафіксовано його дружиною на мобільний телефон, запис із якого в подальшому за його заявою було долучено до матеріалів кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_10 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що обвинувачена являється їй сестрою. Того дня вона разом із чоловіком прийшли до квартири де проживає мати та сестра. Перебуваючи у квартирі у неї із сетрою почалася сварка, в результаті якої ОСОБА_4 почала виштовхувати їх із квартири та наносити хаотичні удири її чоловіку по голові та обличчю в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження. Нанесення ударів ОСОБА_4 ОСОБА_6 нею було зафіксовано на відео. Фіксація здійснювалася для того, щоб у майбутьому захистити себе, оскільки до цього ОСОБА_4 неодноразово провокувала конфліктні ситуації та поводилася агресивно.

Також вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, окрім її показань, та показань потерпілого і свідка підтверджується наступними доказами.

Даними відображеними у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2019 року (т.1 а.п. 58), з яких вбачається, що 27.04.2019 року ОСОБА_6 звернувся з заявою про те, що 27.04.2019 року близько 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 нанесла йому тілесні ушкодження.

Даними відображеними у висновку експерта № 042-1399-2019 від 30.07.2019 року (т. 1 а.п. 71-75) з якого вбачається, що під час первинно (виходячи з часу звернення до лікувального закладу) відомого звернення 28.04.2019 в 11.10 год. по медичну допомогу у ОСОБА_11 (з урахуванням проведеного 02.05.2019 судово-медичного огляду) було виявлено та об`єктивізовано наявність таких тілесних ушкоджень:
- синці неправильно-округлої та овальної форми - у лівій скроневій ділянці (ближче до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги (3,5х2,7(см)); у лівій підочній ділянці (2,8х1,5(см)); в проекції кута нижньої щелепи зліва (2х1,5(см)).
Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок 2-3-х кратної ударної дії тупих предметів (деякі з яких мали неправильно-округлу та овальну контактну поверхню). Відома морфологія описаних тілесних ушкоджень, яка (морфологія) була зафіксована під час проведення судово-медичного огляду 02.05.2019 року, дозволяє стверджувати, що кожне з виявлених тілесних ушкоджень могло утворитися що найменш за 4-5 діб від моменту проведення судово-медичного огляду, у тому числі, у строк, вказаний у описовій частині ухвали, тобто, 27.04.2019 року.
Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворення синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, відповідно п. п. 1.5.2, 2.3.5. та 4.6. Правил.
Також, слід зазначити, що під час вищевказаного звернення ОСОБА_11 по медичну допомогу 28.04.2019 року, йому був встановлений такий діагноз «Здавлення м`яких тканин спини, шиї, санда шкіри, лівого вуха». Вказаний діагноз об`єктивними судово-медичними даними не підтверджений (відсутність опису жодного із саден під час проведення вказаного судово-медичного огляду), а тому, є підстави утриматися від його судово-медичної оцінки, відповідно до п. 4.13.1 «Правил».

Даними відображеними у протоколі перегляду відеозапису від 24.07.2019 року (т.1 а.п. 63-68) та відеозаписі який є додатком до вказаного протоколу (т.1 а.п. 62) із який вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 під час конфлікту наносила неодноразові хаотичні удари в область голови та обличчя потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Сама обвинувачена ОСОБА_4 не заперечує, факт перебування 27.04.2019 року у кв. АДРЕСА_2 та наявність конфлітної ситуації із своєю сестрою ОСОБА_10 та її чоловіком ОСОБА_6 .
Із показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що між нею та обвинуваченою був конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4 почала виштовхувати її та ОСОБА_6 із квартири та наносити хаотичні удири її чоловіку по голові та обличчю в результаті чого йому були спричинені тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що в процесі конфлікту між обвинуваченою та його дружиною остання почала штовхати його, душити та наносити удари по обличчю, в результаті чого йому були заподіяні тілесні ушкодження та він викликав поліцію і швидку медичну допомогу.

Наведені вище показання кореспондуються із відеозаписом на якому відображено момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та висновком експерта 042-1399-2019 від 30.07.2019 року, відповідно до якого ушкодження виявлені у ОСОБА_6 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитись 27.04.2019 року.
Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_7 , що недопустимості відеозапису який міститься на СД-Р диску (т.1 а.п.62), суд не вбачає підстав для визнання вказаного доказу недопустими, оскільки на ньому місится інформація щодо обставин, які підлягать доказуванню у вказаному кримінальному провадженні, а процес отримання цього доказу не суперечить нормам КПК України.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину про життя та здоров`я особи, особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який їй інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, не заміжня, має молодий вік та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді штрафу в розмірі 40 н.м.д.г., і саме таке покарання буде відповідати вимогам ст.ст. 50,65 КК України та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню останньою нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченої. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,- З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 042-1399-2019 від 30.07.2019 року в розмірі 1679 гривень 10 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: