Справа № 308/2469/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 06 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України, погоджене прокурором, про застосування відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник, Селидовського району, Донецької області, громадянина України, українця за національністю, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 06 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України, погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано, тим, що у провадженні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 06 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України.

В клопотанні вказано, що як встановлено досудовим розслідуванням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше судимим згідно ухвали Апеляційного суду міста Києва від 28.03.2016 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Слідчий зазначає, що 06 березня 2020 близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у магазині «АВС» по вул. Залізнична, 1 в місті Ужгороді, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, діючи повторно, відкрито, шляхом ривка заволодів грошовими коштами у громадянина ОСОБА_8 у сумі 500 гривень, чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму, після чого з місця злочину втік та в подальшому був затриманий працівниками Національної Гвардії України.
Крім цього, як вказано в клопотанні, 06 березня 2020 року близько 08 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись на площі Кирпи у місті Ужгород, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, діючи повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 викрав особистий важливий документ свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане на прізвище ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК України, - у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та незаконному заволодінні будь-яким способом важливим особистим документом.

В клопотанні вказано, що 06.03.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Як зазначає слідчий, підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гірник, Селидовського району, Донецької області, громадянин України, українець за національністю, не працюючий, не одружений, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимий згідно ухвали Апеляційного суду міста Києва від 28.03.2016 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, зареєстрований за адресою: фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Із змісту частини другої цієї ж статті випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В клопотанні вказано, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом о/у ВКП ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 06.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.03.2020, протоколом впізнання особи за фотознімками від 06.03.2020, протоколом допиту свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом медичного освідчення на стан вживання алкоголю та стану сп`яніння №204 від 06.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 06.03.2020, протоколом затримання від 06.03.2020, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 06.03.2020.

В клопотанні вказано, що з матеріалів досудового розслідування вбачається, що, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років. При цьому, слідчий зазначає, що аналіз обставин кримінального правопорушення та наявність фактів неодноразового вчинення аналогічних правопорушень раніше свідчить про байдуже ставлення підозрюваного до законних вимог працівників правоохоронних органів. Враховуючи викладене, на думку сторони обвинувачення наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, а також будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, варто зазначити, що ОСОБА_5 ніде не працює, сім`ї та утриманців не має, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі м. Ужгорода, Закарпатської області чи взагалі територію України, оскільки в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б його тримали вдома.

Окрім того в клопотанні вказано, що ОСОБА_5 наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, який належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Слідчий зауважує, що ОСОБА_5 раніше судимий за ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.03.2016 року за ч. 3 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 6 років, також є особою молодого віку, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою; офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним.
В клопотанні вказано, що зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, яке у свою чергу не може бути іншим ніж позбавлення волі.

З врахуванням викладеного, як вказано у клопотанні в сторони обвинувачення є достатні підстави ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю.

З наведеного, слідчий вважає, що підстав застосування більш м`яких запобіжних заходів, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просить: застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник, Селидовського району, Донецької області, громадянина України, українця за національністю, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого згідно ухвали Апеляційного суду міста Києва від 28.03.2016 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, зареєстрованого за адресою: фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, зібрані в ході досудового розслідування матеріали, просили обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід саме у виді тримання під вартою строком до 60 діб.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вказуючи що такий проживає тимчасово на території Ужгорода, ухилятись від слідства наміру не має.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу. Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
При розгляді клопотання встановлено, що у провадженні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 06 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України. У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 .

Слідчий суддя при розгляді клопотання враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом о/у ВКП ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події від 06.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.03.2020, протоколом впізнання особи за фотознімками від 06.03.2020, протоколом допиту свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом медичного освідчення на стан вживання алкоголю та стану сп`яніння №204 від 06.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 06.03.2020, протоколом затримання від 06.03.2020, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 06.03.2020, рапортом слідчого ОСОБА_16 , протоколом огляд місця події від 06.03.2020 згідно якого було вилучено у ОСОБА_5 викрадені речі від потерпілого ОСОБА_15 ..

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
06.03.2020 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 357 КК України, - у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та незаконному заволодінні будь-яким способом важливим особистим документом (копія повідомлення додана до матеріалів клопотання).

ОСОБА_5 було затримано 06.03.2020, копію протоколу про затримання додано до матеріалів клопотання.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 357КК України. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину.
Слідчий суддя переконаний про існування достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інші кримінальне правопорушення, (п. 5 ст. 177 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки.
Так, слідчий суддя бере до уваги спосіб вчинення, ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, діючи повторно, відкрито, шляхом ривка заволодів грошовими коштами у громадянина ОСОБА_8 у сумі 500 грн. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, діючи повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 викрав особистий важливий документ свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане на прізвище ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 згідно ухвали Апеляційного суду міста Києва від 28.03.2016 за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років. Зі слів ОСОБА_5 звільнився з місць позбавлення волі в листопаді 2019 року.

Окрім того, слідчий суддя вважає, що є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, та з огляду на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та будучи засудженим за 3 ст. 186 КК України , може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
До того ж, крім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, його майновий стан є незадовільним, офіційно не одружений, неповнолітніх дітей не має, що вказує про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання. Підтверджуючих даних про тимчасове проживання на території м.Ужгорода ОСОБА_5 не надав.
Слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження, свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Разом із тим, слідчий суддя вважає, що наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст.357 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно останнього у виді тримання під вартою.
Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_5 , заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, - в розмірі 35 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 73 570 грн.
Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 06 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник, Селидовського району, Донецької області, громадянина України, українця за національністю, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.357 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, а саме до 01.05.2020 року.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом, - в розмірі 35 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 73 570 грн.
Роз`яснити, ОСОБА_5 , що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1