Справа № 182/3739/19
Провадження № 1-кп/0182/358/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2018 № 0003751 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, із середньою-технічною освітою, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, із середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_3 , не працює, не одружений, із освітою 9 класів, раніше судимий:
- 19.08.2010 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 13.06.2012 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 25.07.2017 на підставі Закону України «Про амністію»,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представника потерпілої ОСОБА_12

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 30.11.2018 приблизно о 14.30 год., перебуваючи біля третього під`їзду п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_4 , зустрів своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який був зі своєю неповнолітньою знайомою ОСОБА_13 .
Поспілкувавшись протягом нетривалого часу, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за пропозицією ОСОБА_4 вирішили з метою викрадення чужого майна незаконно проникнути до квартири АДРЕСА_5 , та в якій проживали ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розробили план спільних дій, відповідно до якого вони мали піднятися на третій поверх третього під`їзду будинку АДРЕСА_4 , постукати в двері квартири АДРЕСА_6 , що є житлом. Після того, як двері квартири відчинить хтось з її мешканців, вони втрьох стануть звинувачувати ОСОБА_14 у крадіжці телефону у ОСОБА_13 та під цим приводом проникнуть до середини квартири. Проникнувши до середини квартири, той хто буде знаходиться ближче до її мешканців, повинен буде відволікати їх, а інші розійтися по кімнатам та викрасти будь яке майно, що знаходиться в квартирі.
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_13 , яка через свій вік не усвідомлювала значення своїх дій та злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 30.11.2018 приблизно о 14.35 год. піднялись на третій поверх третього під`їзду будинку АДРЕСА_4 та постукали у вхідні двері квартири АДРЕСА_6 , які відчинив ОСОБА_14 .
Після того, як ОСОБА_14 відчинив двері квартири, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , групою осіб, використовуючи обман як спосіб вторгнення до вищевказаної квартири, незаконно проникли до неї, де ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі квартири відразу стали безпідставно звинувачувати ОСОБА_14 у вчиненні крадіжки телефону у ОСОБА_13 .
Почувши розмову ОСОБА_14 з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до них вийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , які знаходились у кімнатах вищевказаної квартири.
В цей час ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , усвідомивши, що перед ними знаходяться особа похилого віку, а саме ОСОБА_11 та особи, які страждають на психічний розлад, зокрема на недоумство, а саме: ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у присутності неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_13 за попередньою змовою групою осіб продовжили реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.
Так, ОСОБА_3 без дозволу мешканців вищевказаної квартири зайшов до кімнати кухні, в якій побачив настінний конвектор «Термія Евна 230В - 50ГЦ», який належав ОСОБА_11 , та зірвавши його з настінного кріплення і, утримуючи при собі, почав швидко виходити з приміщення квартири. В цей час ОСОБА_5 , перебуваючи в одній з кімнат вищевказаної квартири, побачив в руках ОСОБА_15 її мобільний телефон «Nоkіа ТА 1010» та попросив останню передати вказаний телефон йому для того, щоб перевірити чи не викрадений він у ОСОБА_13 . Отримавши від ОСОБА_15 мобільний телефон «Nоkіа ТА 1010» та утримуючи його при собі ОСОБА_3 також почав швидко виходити з приміщення квартири. Відразу за ним квартиру почали залишати ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .
На неодноразові вимоги ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 повернути викрадене майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , не реагували. Утримуючи при собі викрадений настінний конвектор «Термія Евна 230В - 50ГЦ», який належить ОСОБА_11 , вартістю 670 грн. та мобільний телефон «Nоkіа ТА 1010», що належить ОСОБА_15 вартістю 324 грн. 50 коп., з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, групою осіб 30.11.2018 приблизно о 14.35 год., використовуючи обман як спосіб вторгнення у житло, незаконно проникли до квартири АДРЕСА_5 та в якій проживали ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , де відкрито, умисно, з корисливих мотивів, а ОСОБА_16 та ОСОБА_5 повторно, викрали настінний конвектор «Термія Евна 230В - 50ГЦ», який належить ОСОБА_11 , вартістю 670 грн. та мобільний телефон «Nоkіа ТА 1010», що належить ОСОБА_15 вартістю 324 грн. 50 коп., чим спричинили останнім збитки на вищевказані суми. З викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що він був знайомий з ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_11 , неприязних відносин між ними не було. Він був один раз дома у ОСОБА_14 за запрошенням останнього. Вдруге там був уже з хлопцями. У кінці листопада 2018 р. у денний час він запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_5 піти до ОСОБА_14 , щоб подивитися, чи є у нього мобільний телефон, який шукала ОСОБА_13 . Двері їм відчинив ОСОБА_14 . Вони зашли до квартири, з ОСОБА_14 почав розмовляти ОСОБА_4 , а він відразу ж пішов на кухню, зірвав зі стіни конвектор і вийшов. Хто і як забирав мобільний телефон у ОСОБА_15 він не бачив. Він чув, як потерплий ОСОБА_11 , який був у коридорі, просив повернути конвектор, але він, ігноруючи потерпілого, вийшов з квартири. Вже на вулиці він дізнався, що у потерпілої забрали мобільний телефон, але хто саме і як, він не знає. Потім вони пішли продавати викрадене, він продав конвектор своєму знайомому, а ОСОБА_4 продав телефон. Потім вони розійшлися. Через деякий час йому подзвонили працівники поліції і сказали повернути конвектор. Він пішов до знайомого і викупив конвектор, грошей на телефон йому не вистачило, тому телефон викупав ОСОБА_4 . Він дуже шкодує, що все так сталося. У скоєному він кається. Просить суд суворо не карати його та не позбавляти волі. Він зробив належні висновки і більше так робити не буде.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що знав ОСОБА_14 та потерплого ОСОБА_11 , так як вони живуть у сусідньому будинку. Перший раз він до них заходив ще до вчинення злочину на початку листопада 2018 р. разом з ОСОБА_3 . У кінці листопада 2018 року вони з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 пішли до квартири потерпілих під приводом шукати мобільний телефон ОСОБА_17 . В квартиру їх впустив ОСОБА_14 , так як упізнав їх з ОСОБА_3 . Поки він розмовляв з ОСОБА_14 у коридорі, питав чи це не він забрав телефон у ОСОБА_13 , ОСОБА_3 зайшов на кухню і зірвав конвектор. ОСОБА_5 забрав мобільний телефон у потерпілої ОСОБА_18 , але як саме це зробив ОСОБА_5 , він не бачив. Потерпілий - дідусь ОСОБА_11 почав кричати «що ви робите? так не можна, поверніть все». Але вони, не дивлячись на це, пішли з квартири. Першим пішов ОСОБА_3 , а потім всі інші. Вони вийшли з квартири всі разом. Пішли в сторону магазину «Варус», де ОСОБА_3 хотів продати конвектор. Вони з ОСОБА_3 ходили до знайомого ОСОБА_3 , де продали конвектор і телефон, чи поділили вони гроші не пам`ятає. Потім вони розійшлися. У цей день пізніше його затримали патрульні і відвели до опорного пункту, де сказали, що потерпіли написали заяву. Він зателефонував до ОСОБА_3 і сказав, що у них неприємності. ОСОБА_3 викупив і приніс конвектор, а він потім викупив мобільний телефон. Він все викрадене відніс ОСОБА_14 . Попросив у нього вибачення. У скоєному кається. Просить суд суворо не карати його та не позбавляти волі. Він зробив належні висновки і більше так робити не буде. Він на даний час працює трактористом в с. Привольне.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що він з потерпілими знайомий не був і їх ніколи не бачив. У кінці листопада 2018 р. він був у гостях у ОСОБА_3 , а коли вийшли від нього, біля під`їзду зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_17 . ОСОБА_3 сказав, що зараз зайдемо в гості, щось заберемо, а ОСОБА_4 - якщо що, то ми шукаємо мобільний телефон «Нокіа». ОСОБА_4 постукав до квартири, двері відчинив ОСОБА_14 . Спочатку зайшов до квартири ОСОБА_4 з ОСОБА_13 , потім він і потім ОСОБА_3 . ОСОБА_4 розмоляв з ОСОБА_14 , запитивував чи не він викрав телефон дівчини. Потім він побачив, що потерпіла ОСОБА_18 щось почала ховати під матрац. Він запитав у неї, чи не телефон «Нокіа» вона ховає, вона сказала, що так і сама віддала йому мобільний телефон. Він взяв вказаний мобільний телефон і передав його ОСОБА_4 . Після цього вони всі разом вийшли з квартири. Що саме робив у квартирі ОСОБА_3 він не знає. Бачив, що ОСОБА_3 пішов на кухню і він почув якийсь звук. ОСОБА_3 першим вибіг з квартири. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що ОСОБА_3 стояв з конвектором в руках. Потім вони пішли в сторону вул. Кріпака продавати те, що забрали. Продавали ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Чи ділили гроші, він не пам`ятає. У скоєному дуже кається. І йому дуже соромно за таку поведінку. Потерпілому ОСОБА_11 він добровільно заплатив 500 грн. Просить суд суворо не карати його та не позбавляти волі. Він зробив належні висновки і більше так робити не буде.
Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що раніше обвинувачених не знав. ОСОБА_3 бував у них у квартирі і раніше. 30.11.2018 до квартири прийшли ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і дівчина, яка говорила ОСОБА_14 , щоб він віддав її мобільний телефон. Останній говорив, що нічого не знає про мобільний телефон. Він почав з`ясовувати, що за мобільний телефон, якого він кольору, сенсорний чи кнопковий, однак хлопці та дівчина у відповідь мовчали. Тоді він сказав їм, щоб вони уходили з квартири. Однак ОСОБА_3 зайшов у кухню і зірвав конвектор, а ОСОБА_5 вихопив у ОСОБА_18 з рук мобільний телефон і втік. Він просив їх повернути те, що взяли, однак на його прохання ніхто не реагував. Вони пішли з квартири з викраденим. Ні його, ні ОСОБА_14 , ні ОСОБА_18 ніхто не бив, однак вони злякалися їх. На даний час він до обвинувачених претензій не має. Конвектор йому повернули працівники поліції. Також ОСОБА_5 заплатив йому 500 грн. Просить обвинувачений строго не наказувати та не позбавляти волі.
Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що раніше обвинувачених не знала. Коли до них у квартиру зайшли хлопці, у руках вона тримала мобільний телефон. ОСОБА_5 у неї вихопив з рук мобільний телефон і побіг. Нічого іншого вона не бачила. ОСОБА_5 її не бив. ОСОБА_14 хотів його наздогнати, але не догнав. Претензій до обвинувачених не має.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що він має інвалідність ІІ групи. До даного випадку знав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , так як вони живуть по сусідству. В конці листопада 2018 р. до них прийшов ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , з ними була ще дівчина ОСОБА_19 , яка сказала, що нібито він у неї викрав мобільний телефон. Він сказав, що він цю дівчину бачить взагалі вперше. ОСОБА_5 побачив мобільний телефон в руках у ОСОБА_15 , вихопив його у неї з рук і почав втікати. ОСОБА_3 зайшов на кухню, зняв конвектор і теж почав втікати. ОСОБА_4 та дівчина ОСОБА_19 теж побігли за ними. Пізніше обвинувачені викрадене повернули. При цих подіях у квартирі також був і ОСОБА_11 . Обвинувачені насилля та погроз до них не застосовували.
Винуватість обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , окрім їх показів, показів потерплих та свідка на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких сторонами не оспорювалася та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003751:
-електронним рапортом реєстрації повідомлення, яке надійшло по телефону до чергової частини Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області від 30.11.2018, згідно якого 30.11.2018 о 14.33 год. за адресою: АДРЕСА_7 хлопці (один з них ОСОБА_20 ) та дівчина, шахрайським методом взяли у дружини заявника телефон (повідомили, що заявник ніби то винен кошти) Нокіа кнопковий чорного кольору, , пішли в сторону ринку, дівчина в рожевій куртці. Заявник ОСОБА_14 (а.п. 11-12);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.11.2018 потерпілого ОСОБА_11 , у якому він вказує, що 30.11.2018 приблизно о 16.00 год. невідомі йому особи під приводом допомоги проникли до належного йому житла, де заволоділи належним йому конвектором. (а.п. 13);
- заявою ОСОБА_11 про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду квартири АДРЕСА_5 . (а.п. 14);
- протоколом огляду від 30.11.2018 квартири АДРЕСА_5 . Квартира має дві житлові кімнати, кухню та ванну кімнату. Вхід до квартири здійснюється через дерев`яні двері. Вхідні двері та замок на дверях не пошкоджені. На кухні, під вікном, наявне кріплення для конвектора. Самого конвектора на місці немає. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 15-19);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 522 від 18.12.2018, відповідно до якого ринкова вартість електро-конвектора «Термія Євна 230 В-50ГЦ 0,5 кВт», станом на 30.11.2018 складає 670 грн. 00 коп. (а.п. 35-38);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.12.2018, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_3 , як хлопця на ім`я ОСОБА_21 , який 30.11.2018 у вечірній час з його квартири відкрито викрав конвектор «Термія». Упізнає його за сукупністю ознак: формою обличчя, формою очей, густими чорними бровами, пухлими губами. (а.п. 39-42);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2019, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_5 , як чоловіка, який 30.11.2018 без його дозволу знаходився у нього в квартирі зі своїми товаришами та який з рук ОСОБА_22 , яка тимчасово з ним проживає, викрав належний їй мобільний телефон, після чого всі вони втекли. Упізнає його за формою обличчя, очима, «мішками» під очима, носом, формою губ. (а.п. 43-46);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2019, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнав ОСОБА_4 , як хлопця на ім`я ОСОБА_20 , який без його дозволу, разом зі своїми друзями 30.11.2018 увійшли до його квартири, звідки викрали конвектор та мобільний телефон його квартирантки ОСОБА_22 . Упізнає його за сукупністю ознак: трохи видовженим обличчям, зачіскою, формою очей, носа, губ, волоссям. (а.п. 47-50);
- заявою ОСОБА_3 про надання працівникам поліції для огляду та вилучення конвектора Термія. (а.п. 86);
- протоколом огляду від 10.12.2018 добровільно наданого ОСОБА_3 електричного конвектора «Термія Евна» 0,5 кВт. Електричний конвектор білого кольору. У верхній частині конвектора є решітка під якою з лівої сторони є напис «не накривати». На задній стороні конвектора, в лівій нижній частині є наліпка з написом: «Электро-конвектор Термія Эвна-0,5/230 С2 ТУ У28.7-9:2006 230 В-50 Гц 0,5 кВт ІР20». Під наліпкою є електропровідний шнур з вилкою. Даний конвектор при увімкненні до електромережі надає тепло, а отже перебуває у робочому стані. Електричний конвектор «Термія» вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 87-90);
- розпискою ОСОБА_11 від 10.12.2018 про отримання раніше викраденого у нього електричного конвектора «Термія». (а.п. 92);
- протоколом огляду від 11.12.2018 добровільно наданого свідком ОСОБА_14 мобільного телефону «Nоkіа ТА 1010». Мобільний телефон чорного кольору, кнопковий. Зверху над екраном є динамік, зверху якого є напис срібного кольору «Nоkіа». Під екраном є кнопки чорного кольору із білими цифрами та літерами. Задня кришка телефону пластмасова, чорного кольору. Під кришкою є батарея чорного кольору із написами білого кольору. Під батареєю є наліпка чорного кольору з написами білого кольору «Model: ТА-1010, code: 059Z174, imei: НОМЕР_1 . made in Vietnam». Телефон у справному стані з ознакам потертості. Мобільний телефон «Nоkіа ТА 1010» imei: НОМЕР_1 , вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 96-99);
- розпискою ОСОБА_15 про отримання раніше викраденого у неї мобільного телефону «Nоkіа». (а.п. 101);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 521 від 18.12.2018, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Nоkіа ТА 1010», придбаного у 2017 році, станом на 30.11.2018 складає 324 грн. 50 коп. (а.п. 112-115);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.12.2018, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 розповів та показав де, та як стосовно нього та його квартирантки ОСОБА_22 було вчинено злочин, а саме відкрито викрадено належний йому конвектор та належний квартирантці ОСОБА_22 мобільний телефон. До протоколу проведення слідчого експерименту долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту. (а.п. 123-127);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2019, в ході якого ОСОБА_5 за участю потерпілого ОСОБА_11 розповів та показав де, як, та з ким ним було вчинено злочин у квартирі АДРЕСА_5 . До протоколу проведення слідчого експерименту долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту. (а.п. 224-229).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинувачених винними у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яким вони обвинувачуються.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 та інш.).
Хоча покази обвинувачених у незначних деталях не співпадають, але ці розбіжності є незначними та не спростовують вини обвинувачених і можуть бути пояснені як бажанням обвинувачених знизити ступінь їх вини, так і особливостями сприйняття ними обставин подій, особливостями їх пам`яті.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 3 ст. 186 КК України).
Також суд враховує обставини справи та особи винних.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 147), офіційно не працевлаштований. Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 148-149). Не одружений, на утриманні нікого не має. Не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 150-151).
Обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , раніше притягувалися до кримінальної відповідальності (а.п. 172, 190, відповідно), офіційно не працевлаштовані. Мають постійне місце проживання, за місцем проживання характеризуються посередньо (а.п. 178, 191, 192, відповідно). Не одружені, на утриманні нікого не мають. Не перебувають на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 170-171, 187-188, відповідно).
Обставинами, що пом`якшують покарання для всіх обвинувачених, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), добровільне відшкодування завданого збитку (п. 2 ч. 1 ст. 66 К України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проявилося в критичній оцінці ними свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що вони більше подібного не вчинить і бажають виправитись.
Добровільне відшкодування завданого збитку, підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_11 та поясненнями потерпілого ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_18 , в судовому засіданні останні вказали, що претензій до обвинувачених не мають, А ТАКОЖ РОЗПИСКОЮ ОСОБА_11 про отримання ним у відшкодування моральної шкоди від ОСОБА_5 500 грн..
Обставинами, що обтяжують покарання для всіх обвинувачених, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку, щодо особи, яка страждає на психічний розлад, зокрема на недоумство, а також вчинення злочину у присутності дитини (п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України).
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано їх дії, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо кожного з них ст. 75 КК України і звільнити кожного від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
Стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - строк дії якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
-електричний конвектор «Термія Евна», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_11 - залишити потерпілому ОСОБА_11 ;
-мобільний телефон «Nоkіа ТА 1010», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_15 - залишити потерпілій ОСОБА_18 .
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинувачених порівну процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні товарознавчих експертиз, згідно довідок, на загальну суму 340 грн. 00 коп. по 113 грн. 33 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк дії запобіжного заходу домашнього арешту скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів з кожного по 113 (сто тринадцять) грн. 33 коп.
Речові докази:
-електричний конвектор «Термія Евна», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_11 - залишити потерпілому ОСОБА_11 ;
-мобільний телефон «Nоkіа ТА 1010», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_23 - залишити потерпілій ОСОБА_18 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати корпію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1