Справа № 643/1153/20
Провадження № 1-кс/643/632/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000100 від 25.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України,-

, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому вказував, що 25.01.2020 близько 12 години 00 хв. інспектор прикордонної служби 3 категорії - водій групи логістики військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_4 рухаючись рокадною дорогою (щебневе покриття) в районі інформаційно-попереджувального покажчика 1605, розташованого на ділянці державного кордону, яка пролягає в Золочевському районі Харківської області, на службовому автомобілі «УАЗ» 315195-030 в.н. НОМЕР_2 , не впорався з керуванням, допустив з`їзд у кювет та подальше перекидання транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир - інспектор прикордонної служби 2 категорії-гранатометник 2 групи ІПС військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль «УАЗ» 315195-030 в.н. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

25.01.2020 в ході огляду місця події автомобіль «УАЗ» 315195-030 в.н. НОМЕР_2 , який перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди під керуванням старшого сержанта ОСОБА_4 вилучений та поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Центральна 26.
Згідно копії Технічного талону транспортного засобу «УАЗ» 315195-030 в.н. НОМЕР_2 , власником даного автомобіля є військова частина НОМЕР_1 розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль «УАЗ» 315195-030 в.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене він відповідає критеріям зазначеним п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Також, на теперішній час у органу досудового розслідування мається необхідність проведення ряду експертних досліджень та інших процесуальних дій з вилученим майном.

Прокурор на судове засідання не з`явився до його початку подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягав.

Представник власника майна, - Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на судове засідання не з`явився, до його початку направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти накладення арешту на автомобіль не заперечував.

Суд, розглянувши клопотання, дійшов висновку про можливість його задоволення.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Проаналізувавши викладені норми закону, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення, обставини його вчинення та конкретне майно, вилучене в ході розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на вилучене майно переслідує мету збереження речових доказів, отже необхідність в накладенні арешту на нього є очевидною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, існує та доведений слідчим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «УАЗ» 315195-030 в.н. НОМЕР_2 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1