Справа № 539/680/20
Провадження № 1-кп/539/117/2020
ВИРОК
іменем України
23 червня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, має неповну середню освіту, офіційно не працююча, раніше судима:
- 11.09.2013 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.187, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно Ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 19.11.2013 року вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 11.09.2013 року змінено та дії обвинуваченої перекваліфіковано на ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 18.06.2014 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 11.09.2013 року, остаточно засуджена до 3 років 2 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнена 24.02.2017 року, невідбутий строк 1 місяць 10 днів
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, - ВСТАНОВИВ:
У січні місяці 2020 року, точної дати та часу слідством не встановлено, перебуваючи по вул. Садова в м. Лубни Полтавської області ОСОБА_4 , знайшла в смітнику посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яке привласнила з метою його підробки та використання у власних цілях.
В подальшому, у січні місяці 2020 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на підробку посвідчення, умисно, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відокремила на першій сторінці посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 фотографію власника пенсійного посвідчення ОСОБА_5 та на її місце вклеїла власну фотокартку, тим самим підробила посвідчення, яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у підробці посвідчення, яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 05.02.2020, маючи при собі раніше підроблене, згідно висновку технічної експертизи документа №327 від 11.02.2020, посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , вирішила його використати з метою купівлі проїзного квитка на приміський потяг до міста Полтава.
З вказаною метою, 05.02.2020 приблизно о 15 год., ОСОБА_4 прибула до залізничної каси станції «Солоницька», що за адресою: Полтавська область Лубенський район с. Засулля вул. Молодіжна, 131 та реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, умисно, з метою отримання залізничного квитка на підроблене посвідчення ветерана праці, звернулася до касира станції «Солоницька, якій надала підроблене посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро покаялася та погодилася з висунутим відносно неї обвинуваченням та його правової кваліфікацією. Пояснила, що у січні 2020 року на смітнику у м.Лубни знайшла посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_5 , яке забрала і вклеїла свою фотокартку. Пізніше, використовуючи вказане посвідчення, намагалася придбати квиток на залізничній станції «Солоницька».
Виходячи з того, що обвинувачена винуватою себе визнала у повному обсязі за інкримінованими злочинами, дала суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів доведена повною мірою, а її дії правильно кваліфіковані за :
ч. 1 ст. 358 КК України, як підробка посвідчення, яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем;
ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченою вчинено злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, вона раніше судима, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої згідно зі ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно досудової доповіді від 22.06.2020 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 є високим, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, - середній.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченій покарання за: ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі.
Разом з тим, суд, при призначенні покарання у вигляді обмеження волі, враховуючи тяжкість скоєних злочинів, відомості, що характеризують особу обвинуваченої, пом`якшувальні обставини, її прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченої в розмірі 1570,10 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349,370,373,374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358 , ч.4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання за:
- ч.1ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1570 (одну тсячу п`ятсот сімдесят) гривень 10 коп. процесуальних витрат за проведення судово-технічної експертизи.
Речові докази: посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_1 , фотокартку розміром 3х4 чорно-білу з написом зі зворотної сторони «Литвин», які зберігаються у кімнаті речових доказів Лубенського ВП, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1