Справа № 161/891/20
Провадження № 1-кп/161/439/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 січня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 13.11.2019 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, без мети збуту, для власного вживання, у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, а саме: через інтернет ресурс «віп 24» домовився з невстановленою особою, про купівлю психотропної речовини, після чого 13.11.2019 в раніше обумовленому місці, зокрема, на території комунального закладу загальної середньої освіти «Луцький ліцей №3 Луцької міської ради Волинської області», що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Даргомижського, 5, останній забрав залишений невстановленою досудовим розслідуванням особою згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, після чого поклав його в свій рюкзак, та, перебуваючи на території ліцею, продовжував незаконно зберігати при собі вказану психотропну речовину без мети збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час огляду місця події, а саме до 21 год. 49 хв. 13 листопада 2019 року.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №806 від 13.12.2019, надана на дослідження речовина, вилучена під час огляду місця події 13.11.2019, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 1,7994 г., що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, становить великий розмір, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

21 січня 2020 року між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_4 , беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та не оспорює фактичні обставини справи. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджене сторонами покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визначаючи тривалість іспитового строку, суд враховує, що ОСОБА_4 згідно ст.89 КК України не судимий, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, а тому вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Згідно ст. ст.100 ч.9, 124, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, процесуальних витрат, а також арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості від 21 січня 2020 року у кримінальному провадженні №0004333, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:

- поліетиленовий пакет, в якому наявна речовина рослинного походження, ззовні схожі на наркотичний засіб; згорток обмотаний ізолентою чорного кольору, в якому наявна порошкоподібна речовина, ззовні схожі на наркотичний засіб; набір інструментів із залишками невідомої речовини; поліетиленові пакети в кількості 100 штук; пластиковий тубус із вмістом в ньому речовини невідомого походження; ізоленту чорного кольору, що передані на зберігання до камери речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області - знищити.
- банківська карта «Монобанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Айфрн 5С»; мобільний телефон марки «Самсунг» повернути за належністю законному володільцю ОСОБА_4 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 1413 (одну тисячу чотириста тринадцять) грн. 09 коп. процесуальних витрат у справі за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2019 на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 13.11.2019 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий