Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/134/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2020 року у кримінальному провадженні № 0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

інші учасники судового засідання:
прокурор - ОСОБА_8 ,
захисник - ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2020 року накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме: 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв.м; автомобіль марки BMW X5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . Заборонено користування та розпорядження автомобілем марки BMW X5 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . Заборонено розпорядження 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вказаного рішення слідчий суддя зазначив, що оскільки санкція інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, тому наявні підстави вважати, що в разі визнання його винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Слідчий суддя прийшов до переконання, що такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним, втручання в права ОСОБА_7 є виправданими потребами досудового розслідування, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник -адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 .

Зазначає, що майно вказане у клопотанні не відповідає вимогам ст..ст. 96-1, 96-2 КК України, оскільки було здобуто задовго до інкримінованого підозрюваному злочину, та не має до нього жодного відношення. Не згоден із способом реалізації вказаного заходу забезпечення, визначеним в оскаржуваній ухвалі.

Згідно прохальної частини клопотання слідчого про арешт майна, останнім ініційоване питання про накладення арешту на вищевказане майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження, без заборони права користування.
Натомість, слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали вийшов за межі прохальної частини клопотання та, окрім ініційованих органом досудового розслідування заборон відчуження та розпорядження арештованим майном наклав заборону на користування автомобілем.
В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали відсутні мотиви та обгрунтування, які спонукали Суд вийти за межі клопотання в сторону погіршення процесуального становища підозрюваного.
Крім того, на переконання апелянта при винесенні оскаржуваного рішення Судом не дотримано вимог ч.4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
При визначенні заборони користування вказаним автомобілем Судом не враховано той факт, що місце проведення досудового розслідування знаходиться на відстані біля 300 км., від місця проживання підозрюваного, а також те, що на даний момент, у зв`язку із епідемією вірусу СОVID-19 відсутнє міжміське сполучення громадського транспорту.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 , має на утриманні малолітню дитину, а заборона користування власним автотранспортом в умовах тотальної заборони громадського автотранспорту у м. Київ ставить родину підозрюваного на межу виживання.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, в частині вирішення питання користування автомобілем на розсуд суду; підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу суду, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2020 №0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

13.03.2020 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2020 року накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме: 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв.м; автомобіль марки BMW X5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . Заборонено користування та розпорядження автомобілем марки BMW X5 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . Заборонено розпорядження 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Таке рішення слідчого судді не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не дотримався належним чином вимог КПК України щодо розгляду клопотання про арешт майна.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду правана відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у випадку, якщо метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Зокрема слідчий суддя накладаючи арешт на транспортний засіб марки BMW X5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . тимчасово, позбавивши ОСОБА_7 можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном, безпідставно визначив за необхідне заборонити користуватися зазначеним автомобілем.
Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення слідчий суддя в частині визначених ним заборон при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Між тим, слідчий суддя, хоча і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль марки BMW X5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 з урахуванням ст.. 170 КПК України, тобто наклав арешт на це майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, однак без достатніх до того підстав прийняв рішення про заборону користуватися вищезазначеним автомобілем, а обставин, які підтверджують, що незастосування заборони користуватися даним майном призведе до його пошкодження, знищення, втрати чи інших негативних наслідків матеріалами провадження не встановлено.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що при прийнятті такого рішення слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, оскільки в клопотанні органу досудового розслідування про арешт майна таке питання не ставилося.
Також колегія суддів встановила, що слідчий суддя, приймаючи рішення про заборону користуватися даним транспортним засобом, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не врахував розумність і співрозмірність такого обмеження права власності, а фактично позбавлення права у користуванні власністю, завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна в частині заборони його використання для власника цього майна і членів його сім`ї.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.
До такого висновку колегія суддів приходить з огляду і на те, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.
Будь-яких негативних наслідків, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вищевказаного майна, без заборони користуватися ним, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ч.1,2, 5 ст. 170, 172, 173, 376, 404, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2020 року, якою накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме: 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв.м; автомобіль марки BMW X5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . Заборонити користування та розпорядження автомобілем марки BMW X5 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . Заборонити розпорядження 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .- скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 , з метою подальшої спеціальної конфіскації, а саме: 1/2 частки квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв.м; реєстраційний номер майна 36507837 та транспортний засіб BMW X5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , яке перебуває у власності підозрюваного, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: 1/2 частки квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,6 кв.м; реєстраційний номер майна 36507837 та транспортний засіб BMW X5, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , яке перебуває у власності підозрюваного, шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-яким чином вказаним майном.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10 Широкоряд