Дата документу 14.04.2020 Справа № 317/1684/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/778/31/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/1684/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000584, за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 20 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної ухвалено не обирати.

Згідно вироку суду першої інстанції, 20 лютого 2017 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 1 металеву трубу діаметром 45 мм, довжиною 5м, товщина металу 2 мм, вагою 27 кг, відповідно висновку експерта за № ОИ - 345/4 від 21.04.2017 року вартістю 144 гривні 45 копійок.

Після чого, в середині березня 2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав:

1) металеві труби в кількості 5 шт., діаметром 45 мм, довжиною по 5 м, товщиною металу 2 мм, вагою 27 кг одна,

2) металеві труби в кількості 2 шт., довжиною 2,5 м кожна, діаметром 60 мм, товщина металу 2 мм, вагою кожна по 20 кг,

3) металеву трубу довжиною 6 м, діаметром 60 мм, товщина металу 2 мм, вагою 50 кг, металевий куток № 45 довжиною 6 м, вагою 33 кг,

4) металевий куток № 300 довжиною 3 м, вагою 50 кг, а всього майна загальною вагою 335 кг, відповідно висновку експерта за № ОИ - 345/4 від 21.04.2017 року вартість викраденого майна становить 1792 гривні 25 копійок.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на загальну 1792 гривні 25 копійок.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, суд першої інстанції, застосовуючи відносно ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі не врахував той факт, що обвинувачений раніше не судимий, у скоєному розкаявся, характеризується позитивно, обтяжуючих обставин не встановлено. Однак, в порушення вимог ст. 65 КК України, не дивлячись на те, що санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачені інші види покарання, які є більш м`якими за своїм видом, не зазначив, чому слід призначати покарання обвинуваченому лише у виді позбавлення волі (яке є найсуворішим покаранням). Враховуючи те, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт, та оскільки таке покарання слід відбувати реально, то в даному випадку необхідне ухвалення нового вироку апеляційним судом.
На підставі викладеного, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, який не заперечував проти призначення йому покарання у виді громадських робіт; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

З огляду на доведеність винуватості вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Як вбачається зі змісту вироку, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, позитивно характеризується, ступінь тяжкості вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, кількість епізодів, їх наслідки, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин та дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки та на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців, належним чином вмотивувавши своє рішення у вироку.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає засадам призначення покарання та його меті у розумінні ст. 50 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи заступника прокурора Запорізької області про те, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, у скоєному розкаявся, характеризується позитивно, обтяжуючих обставин не встановлено, та необґрунтовано призначив найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вказані обставини були враховані районним судом при призначенні обвинуваченому покарання та стали підставою для його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Таким чином, заступник прокурора Запорізької області у апеляційній скарзі не навів переконливих доводів, що призначене покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості та не навів обставини, які були би безумовними підставами для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, а саме у виді громадських робіт.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених заступником прокурора Запорізької області ОСОБА_8 мотивів, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 20 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4