Справа № 585/354/20
Номер провадження 1-кп/585/225/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни кримінальне провадження 0001507 від 06 грудня 2015 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анастасівка, Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , невійськовозобов?язаний, раніше судимого:

1)30.03.2010 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки;
2)22.12.2015 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;
3)28.03.2017 Золочівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;
4)08.06.2018 Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім виром суду і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 27.02.2018 по 08.06.2018 включно,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

встановив:

05.12.2015 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в цей час у нього виник злочинний умисел повторно вчинити таємневикрадення чужого майна, кобили з господарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна ОСОБА_3 близько 02 год. 00 хв. 05.12.2015 прийшов до господарства ОСОБА_6 та шляхом вільно доступу потрапив на його територію зі сторони присадибної ділянки, яка не була огороджена. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення кобили, ОСОБА_3 , діючи непомітно для мешканців господарства та сторонніх осіб підійшов до господарської будівлі сараю, та з метою крадіжки через незамкнені вхідні двері проник всередину приміщення, де на той час знаходилась прив`язаною до стійла належна ОСОБА_6 жива кобила, гніда (рудого окрасу), породи «проста робоча», віком 20 років, масою 550 кг, висотою 1,55 м.
З метою крадіжки ОСОБА_3 , усвідомлюючи злочинність своїх дій, суспільну небезпечність їх наслідків та бажаючи їх настання, відв`язав кобилу та таємно вивів її з приміщення сараю, а далі за межі господарства ОСОБА_6 , у такий спосіб протиправно заволодівши нею. Для доведення злочину до кінця ОСОБА_3 відігнав кобилу далі від господарства за адресою: АДРЕСА_2 , та розпорядився нею на власний розсуд, а саме зарізав та продав на м`ясо.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 13750 грн. (відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 735 від 27.03.2019).
Він же, 23.03.2016 близько 20 год. 00 хв. знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в цей час у нього виник злочинний умисел, повторно вчинити таємне викрадення чужого майна - корови з одного із господарств у с. Ярмолинці Роменського району. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна ОСОБА_3 близько 22 год. 00 хв. 23.03.2016 прийшов до господарства в АДРЕСА_3 розташованого на околиці даного села, де проживали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та потрапив на територію через хвіртку паркану. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення корови, ОСОБА_3 , діючи непомітно для мешканців господарства та сторонніх осіб підійшов до господарської будівлі сараю, після чого з метою крадіжки через незамкнені вхідні двері проник всередину приміщення, де на той час знаходилась прив`язаною до стійла зареєстрована за ОСОБА_7 жива корова, породи «Українська червоно-ряба молочна», код породи (14), ІНФОРМАЦІЯ_5 , масою 600 кг. ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
З метою крадіжки ОСОБА_3 , усвідомлюючи злочинність своїх дій, суспільну небезпечність їх наслідків та бажаючи їх настання, відв`язав корову та таємно вивів її з приміщення сараю, а далі за межі господарства ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , у такий спосіб протиправно заволодівши нею. Для доведення злочину до кінця ОСОБА_3 відігнав корову далі від господарства за адресою: АДРЕСА_3 , та розпорядився нею на власний розсуд, а саме зарізав та продав м`ясо.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 21600 грн. ( відповідно до висновку судової товарознавчої експертизі №736 від 28.03.2019).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину, погодився з викладеним в обвинувальному акті та показав суду, що коли точно він не пам`ятає поїхав до с. Холодник де у потерпілого ОСОБА_6 виявив кобилу, яку викрав, сів на неї та поїхав в м. Ромни, залишив її на закинутих дачах, де вона простояла прив`язана днів два, потім він її зарізав та продав м`ясо на лісокомбінаті в м. Конотоп. Також коли точно не пам`ятає вчинив крадіжку корови з господарства потерпілого ОСОБА_7 , вночі він вивів корову за господарство потерпілого де відразу зарізав її та м`ясо продав на м`ясокомбінаті в м. Конотоп. Скільки отримав коштів не пам`ятає, раніше потерпілих не знав. Заяву про вчинений злочин написав місяців чотири назад, з метою понесення покарання за вчинене. Розкаюється у вчиненому, шкоду відшкодує як звільнитися з установи відбуття покарання. Також зазначив, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком якої він не записаний, однак зазначає, що це його дитина. Цивільні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнав.Погодився на скорочений порядок дослідження доказів по справі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що шкода йому не відшкодована, щодо міри покарання поклався на розсуд суду, підтримав поданий ним цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну та моральну шкоду завдану злочином. Не заперечував щодо проведення скороченого порядку дослідження доказів по справі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що шкода йому не відшкодована, щодо міри покарання поклався на розсуд суду, підтримав поданий ним цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну та моральну шкоду завдану злочином. Не заперечував щодо проведення скороченого порядку дослідження доказів по справі.

Заслухавши показання обвинуваченого прокурор ОСОБА_4 не заперечувала щодо проведення скороченого порядку дослідження доказів по справі.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК України) судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), доведена.

Дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

У відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 66 КК України, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, конкретні обставини вчинення злочину, розмір викраденого майна, також враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи ОСОБА_3 , який є особою неодноразово раніше судимою за вчинення корисливих злочинів проти власності громадян, його вік, позитивну характеристику з місця проживання, те що він під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, поведінку як під час скоєння злочинів, так і після, а також наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів строком на чотири роки.

Саме таке покарання є на переконання суду необхідним для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 більш м`якого покарання з застосуванням ст. 69 КК України, яке не встановлено в санкції ч.3 ст. 185 КК України, та не знаходить підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 судимий 08 червня 2018 року Липоводолинським районним судом Сумської області справа №581/135/18 провадження №1-кп/581/27/18 за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєдання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці. На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття ним покарання за даним вироком час попереднього ув`язнення в період з 27 лютого 2018 року по 8 червня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 27.02.2018 року - з дня його затримання. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою. Вирок набрав законної сили 10 липня 2018 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то йому необхідно призначити покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України та в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком .

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у статті 72 цього Кодексу.

Так, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_3 засуджується цим вироком та засуджений вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.06.2018 року, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року у даній справі ОСОБА_3 тимчасово залишено в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» до закінчення розгляду кримінального провадження №0001507 за ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в діючій редакції) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

За нормами КПК у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.08.2018 (справа №663/537/17), якщо особа скоїла злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК в попередній редакції.

Таким чином, враховуючи дати вчинення ОСОБА_3 злочинів 05.12.2015 року та 23.03.2016, запобіжний захід на час розгляду даної справи ОСОБА_3 необирався, на підставі ухвали суду від 20.02.2020 року засудженого ОСОБА_3 залишено в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» до закінчення розгляду кримінального провадження №0001507 за ч.3 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 норму ч. 5 ст. 72 КК України в діючій редакції та зараховує в строк його покарання час перебування останнього в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» з 20.02.2020 року по день набрання вироком законної сили.

Арешт на майно обвинуваченого не накладено.

Щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_6 в порядку ст. 128 КПК України звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягнути з останнього матеріальну шкоду в сумі 13750 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що протиправними діями ОСОБА_3 , які виразилися в крадіжці кобили, йому завдано матеріальну шкоду на суму 13750 грн., розмір якої підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи №735 від 27.03.2019, та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., розмір якої обґрунтовує тим, що у нього на значний час після вчинення крадіжки погіршився стан здоров?я і протягом деяких місяців він терпів психічні страждання та моральні переживання, на протязі тривалого часу у нього порушився нормальний сон, часто відчував головну та серцеву біль, був вимушений витрачати гроші на придбання ліків та медикаментів для лікування, так як у зв`язку з неправомірними діями відповідача у нього значно погіршився стан здоров?я, з?явилась нервозність, викрадена кобила була годувальницею його сім?ї так як за допомогою неї він перевозив важкі предмети, пахав огород. Посилається на положення ст. 50, 55, 128 КПК України, ст. 22, 23, 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Потерпілий ОСОБА_7 в порядку ст. 128 КПК України звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягнути з останнього матеріальну шкоду в сумі 21600 (двадцять одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що протиправними діями ОСОБА_3 , які виразилися в крадіжці корови, йому завдано матеріальну шкоду на суму 21600 грн., розмір якої підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи №736 від 28.03.2019, та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., розмір якої обґрунтовує тим, що у нього на значний час після вчинення крадіжки погіршився стан здоров?я і протягом деяких місяців він терпів психічні страждання та моральні переживання, на протязі тривалого часу у нього порушився нормальний сон, часто відчував головну та серцеву біль, був вимушений витрачати гроші на придбання ліків та медикаментів для лікування, так як у зв`язку з неправомірними діями відповідача у нього значно погіршився стан здоров?я, з?явилась нервозність, викрадена корова була годувальницею його сім?ї так як за здачу молока вони отримували кошти, а також самі вживали молоко. Посилається на положення ст. 50, 55, 128 КПК України, ст. 22, 23, 1167 Цивільного кодексу України.

Відповідач обвинувачений ОСОБА_3 зазначені позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.4 ст. 206 Цивільно процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо завданої їм матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої та судово-трасологічної експертиз, на загальну суму 4861 (чотири тисячі вісімсот шістдесят одну) грн. 36 коп.

Речовими доказами, суд вважає за необхідне розпорядитись відповідно до вимог ст. 100 КПК України, зокрема: недоуздок із фрагментом полімерної мотузки та дерев`яна палиця, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Роменського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Ромни, вул. Коржівська, 107, необхідно знищити після набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та положень ст. ст. 100, 368, 369, 373, 374, 394 Кримінально процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_3 засуджується цим вироком та засуджений вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.06.2018 року справа №581/135/18, провадження №1-кп/581/27/18, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

В строк покарання ОСОБА_3 зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.06.2018 року справа №581/135/18, провадження №1-кп/581/27/18, з 27 лютого 2018 року.

Строк відбування покарання рахувати з 27 лютого 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 27 лютого 2018 року по день набрання вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 08.06.2018 року справа №581/135/18, провадження №1-кп/581/27/18 законної сили 10.07.2018 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2020 року по день набрання даним вироком законної сили відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на суму 13750 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. та моральну шкоду на суму 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на суму 21600 (двадцять одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Речові докази по справі:

-недоуздок із фрагментом полімерної мотузки та дерев`яна палиця, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Роменського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Ромни, вул. Коржівська, 107, необхідно знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1