Справа № 301/934/20
У Х В А Л А
про повернення клопотання прокурору
"14" травня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його законного представника - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, що внесене 24 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 відносно ОСОБА_4 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

в с т а н о в и в :

Під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 , особа, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його законний представник - ОСОБА_8 вважали, що клопотання відповідає вимогам КПК України, тому справу слід призначити до судового розгляду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Проте, клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 292 КПК України, а саме: не містить позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Відповідно до ч. 3 ст. 503 КПК України, кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій.
Однак, в порушення вищевказаних норм, слідчий у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру вказав, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Дане клопотання містить формулювання обвинувачення.
Згідно клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді «параноїдної шизофренії, епізодичного перебігу з наростаючим дефектом», що позбавляло ОСОБА_9 здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, так і в даний час.
Однак, слідчий виклав фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення вказавши, що дії останнього характеризуються умисною формою вини, що передбачає наявність як інтелектуального, так і вольового моменту умислу, та відповідає діянням осудної особи (маючи при собі спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет, діючи умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян, діючи з умислом, спрямованим на вчинення хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, яка виразилася у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, через огорожу здійснив постріл з пневматичного пістолета в сторону ОСОБА_7 та влучив останньому в ділянку нижньої щелепи).
Тобто, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру викладені взаємовиключні обставини.
При цьому, клопотання не містить викладу фактичних обставин події та формулювання суспільно-небезпечного діяння з вказівкою на конкретні дії ОСОБА_9 , які мають ознаки хуліганства. Крім зазначення про здійснення ОСОБА_10 пострілу з пневматичного пістолета в сторону ОСОБА_7 «формулювання обвинувачення» не містить відомостей про вчинення ОСОБА_10 яких-небудь інших дій.
Таким чином, клопотання не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що позбавить суд під час розгляду справи по суті виконати вимоги ст. 513 ч. 1 КПК України.
З клопотання вбачається, що слідчий не визначився з процесуальним статусом ОСОБА_4 . У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 є підозрюваним, хоча, з того ж клопотання видно, що він має процесуальний статус особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру та яка, відповідно до ст. 506 КПК України, лише користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи та здійснює їх через законного представника, захисника.
Така невідповідність клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вимогам КПК України обмежує право сторони захисту обстоювати свої законні інтереси, а стороні обвинувачення - можливість доводити обставини, сформульовані в клопотанні. Отже, зазначені недоліки клопотання унеможливлюють провести судовий розгляд кримінального провадження всебічно та об`єктивно.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду змісту клопотання, а не результатом дослідження доказів.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
Керуючись ст. 314 КПК України,

у х в а л и в :

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, що внесене 24 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 відносно ОСОБА_4 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, повернути прокурору з метою усунення недоліків протягом розумного строку.
Запобіжний захід особі, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 передання на піклування батькові з обов`язковим лікарським наглядом, залишити попередній.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей Іршавський районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1