УХВАЛА

1 липня 2020 року
м. Київ

справа № 521/14113/19
провадження № 51-2963 ск 20

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 3 вересня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її положень, зокрема п. 4 ч. 2, не було додержано.
Згідно з цими положеннями у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність судових рішень.
У силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції (далі Суд) не уповноважений ревізувати повноту розгляду справи, перевіряти оспорювані рішення на предмет невідповідності викладених у них висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні касаційної процедури виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій. Відповідно до положень ст. 438 КПК, Суд вправі змінити або скасувати оскаржені рішення у випадку допущення істотних порушень норм права.
Зазначене захисник залишив поза увагою. Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено обґрунтування заявленої вимоги про скасування вироку та ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції з огляду на положення статей 84, 91, 94, 370, 374, 404, 405, 407, 412, 415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Крім того, у скарзі не зазначено, яких саме доводів сторони захисту не було розглянуто і не надано на них відповідей судом апеляційної інстанції.

Також позиція захисника є суперечливою, адже в касаційній скарзі водночас ставиться під сумнів обґрунтованість засудження ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК) та про надмірну суворість призначеного останньому покарання.
Разом із цим, стороною захисту не викладено обґрунтування саме явної несправедливості заходу примусу, як це передбачено ст. 414 КПК, отже, й необхідності зміни оспорюваних вироку й ухвали на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, зважаючи на положення статей 50, 65 КК та на особливості правозастосування статей 69, 75 вказаного Кодексу.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 3 вересня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3