Справа № 547/832/19
Провадження №1-кс/548/103/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2020 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол заяву судді Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід заявлену у кримінальному провадженні № 0000201 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
Суддя Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 заявив самовідвід у кримінальному провадженні № 0000201 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_4 ,мотивуючи тим, що так, розглядаючи 23.10.2019 р. заяву про самовідвід судді Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 щодо розгляду кримінального провадження № 1-кс/547/218/19, справа № 547/836/19, заявнику ОСОБА_3 , як судді, з матеріалів заяви про самовідвід стало відомо, що:
-місце, час і обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 є однаковими як підозрюваним ОСОБА_7 , так і підозрюваним ОСОБА_4 (із заяви про самовідвід);
- ОСОБА_4 і ОСОБА_7 спільно вчинили своє діяння стосовно потерпілого ОСОБА_6 29.06.2019 р. о 23 год. 30 хв. у одному й тому самому приміщенні кафе-бару "Каштан" (із заяви про самовідвід);
-потерпілий ОСОБА_6 вказував слідчому, що його били дві особи: ОСОБА_4 і Ю.І.Кедрук (з висновку експерта);
-висновок експерта № 51 від 09.07.2019 р. відображає, що потерпілого ОСОБА_6 били дві особи: ОСОБА_4 і Ю.І.Кедрук;
-заява потерпілого ОСОБА_6 від 10.09.2019 вказує, що його били дві особи: ОСОБА_8 .Мазанько і ОСОБА_7 ;
-обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 вказує на нанесені ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 29.06.2019 р. о 23 год. 30 хв. у одному й тому самому приміщенні кафе-бару "Каштан" (із заяви про самовідвід).
Згадані обставини створили у судді судження та поінформованість, що ОСОБА_4 і ОСОБА_7 спільними діями нанесли тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 29.06.2019 р. о 23 год. 30 хв. у приміщенні кафе-бару "Каштан", тобто злочин вчинено спільними діями групою осіб без можливості виокремлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які кожен з них окремо наніс потерпілому.
Натомість переданий судді ОСОБА_3 для розгляду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 вказує на самостійне нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 29.06.2019 о 23 год. 30 хв. у приміщенні кафе-бару "Каштан".
А тому, як вказує суддя ОСОБА_3 не може вважатися безстороннім судом, має обґрунтовані сумніви у здатності забезпечити неупереджене й об`єктивне судочинство у кримінальному провадженні .
Учасники провадження не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
ЄСПЛ в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006.
Пункт 105 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначає, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).
У рішенні ЄСПЛ від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартенко проти України" було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
За змістом статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Керуючись ст. 75, 81-82, 369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід заявлену у кримінальному провадженні № 0000201 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_4 ,- задовольнити.
Відвести суддю Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 0000201 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_4 (справа №547/832/19, провадження №1кс/547/15/20).
Матеріали кримінального провадження № 0000201 від 02.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_4 (справа №547/832/19, провадження №1кс/547/15/20) передати до канцелярії суду для повторного автоматичного розподілу у відповідності до ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : ОСОБА_1