Справа № 523/1976/20
Провадження № 1-кп/496/295/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області в складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби та усне клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_7 у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 353 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2020 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Захисник обвинуваченого подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби, свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам передбаченим вказаною статтею. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували ризик того, що обвинувачений має намір переховуватись від суду, вилучені речі у ОСОБА_7 знаходяться в камері збереження, до якої обвинувачений не має фізичного доступу, також немає підтверджень ризику того, що обвинувачений буде впливати на потерпілого, оскільки завданий обвинуваченим збиток потерпілому частково відшкодований та обвинувачений має намір до закінчення судового розгляду кримінального провадження відшкодувати збиток потерпілому у повному обсязі. Також ризик того, що обвинувачений має намір вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується або іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню не підтверджується жодним доказом. ОСОБА_7 раніше не судимий, свою вину у вчиненому злочині визнає та має намір давати суду свідчення, одружений, має на утриманні дочку, яка є студенткою, також в м. Одесі проживають родичі обвинуваченого, а саме: сестра та брат, вказані відомості на думку захисника обвинуваченого підтверджують той факт, що обвинувачений має стійкий соціальний зв`язок. Сестра обвинуваченого, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка є власником вказаної квартири, згодна надати своє житло обвинуваченому до закінчення судового розгляду кримінального провадження відносно нього у випадку зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашні арешт. Також захисник обвинуваченого у своєму клопотанні зазначив, що з врахуванням обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого тримання під вартою останнього є недоцільним, так як запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час є достатнім та таким, що надає змогу забезпечити умови для повного, об`єктивного та всебічного судового розгляду кримінального провадження та виконання обвинуваченим покладених на нього судом процесуальних обов`язків. Крім того, захисник обвинуваченого зазначив, що у зв`язку із загрозою розповсюдження коронавірусу ООН рекомендує звільняти осіб ув`язнених під вартою з обранням іншого запобіжного заходу, враховуючи вищевказане захисник обвинуваченого в судовому засіданні наполягав на задоволені свого клопотання та вважав за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, та просив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на цей день не зменшилися.
Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби.
Дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, вивчивши матеріали що додані до вказаного клопотання, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
У судовому засідані обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті визнає, проте не згоден з кваліфікацією своїх дій.
Також ОСОБА_7 частково відшкодував завдані потерпілому збитки у розмірі 1500,00 доларів США, що підтвердив у судовому засіданні потерпілий, також брат обвинуваченого ОСОБА_9 , зобов`язався відшкодувати потерпілому завдані ОСОБА_7 збитки до кінця судового розгляду кримінального провадження, що підтверджується розпискою ОСОБА_9 від 11.04.2020 року.
Сестра обвинуваченого ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є власником вказаної квартири, згодна надати своє житло обвинуваченому до закінчення судового розгляду кримінального провадження відносно нього у випадку зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашні арешт, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 121616547 від 23.04.2018 року, довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) № 14 від 18.04.2019 року, заявою від ОСОБА_10 від 15.04.2020 року.
Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Відповідно до п. п. 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду за прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
На підставі ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, колегія суддів враховує те, що на даний час світ охопила пандемія коронавірусу COVID-19 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215, та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 № 239 запроваджено низку заходів щодо протидії поширенню зазначеної інфекційної хвороби.
Оцінюючи всі зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що всі обставини в своїй сукупності свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу знизились і є наявність достатніх правових підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; у період часу з 22:00 по 07:00 годину не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу суду, що буде достатнім для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження. Враховуючи викладене клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 181, 194, 331 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені усного клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 353 КК України відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_7 у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 353 КК України - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби на 60 днів, а саме з 21 квітня 2020 року по 19 червня 2020 року, включно звільнивши ОСОБА_7 з під варти в залі суду негайно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; у період часу з 22:00 по 07:00 годину не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу суду.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби направити для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого за зазначеною адресою для контролю та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 23 квітня 2020 року о 10.00 годин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3