Справа № 405/987/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року слідчийсуддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засідання м. Кропивницький клопотання старшого слідчого ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012604 від 10.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України, проарешт майна,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із вказаним вище клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0012604 від 10.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2017, гр. ОСОБА_4 з іншими невстановленими особами, шляхом обману гр. ОСОБА_6 , заволоділи грошовими коштами в сумі 450 000 грн., уклавши договір купівлі продажу квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , якою заволоділи раніше шахрайським шляхом, підробивши відповідні документи, чим спричинили потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що при оформленні договору купівлі-продажу державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 ОСОБА_7 договору купівлі-продажу вищевказаної квартири від 14.03.2017, були присутні особи, які видавали себе, як покупець - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , а також як продавці і володільці кожен 1/3 частини: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які використовували явно підроблені паспорти та інші документи, з метою заволодіння даною квартирою.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, щодо незаконних дій пов`язаних з квартирою причетна гр. ОСОБА_4 , оскільки саме вона 23.03.2017 купувала вищевказану квартиру, у особи, яка видавала себе за гр. ОСОБА_8 та вже 24.05.2017 продала її згідно договору купівлі-продажу гр. ОСОБА_6 , який являється добросовісним набувачем.

Крім того, встановлено, що під час підписання договору купівлі-продажу від 24.05.2017, був присутній ОСОБА_12 , який був ріелтором з продажу даної квартири і особисто забрав кошти за її продаж та ОСОБА_4 як власник. Після продажу квартири ОСОБА_4 сіла з ОСОБА_12 до автомобіля «Опель Астра», чорного кольору, де за кермом знаходився чоловік на ім`я ОСОБА_13 .

На даний час встановити осіб, які видавали себе за ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 за явно підробленими паспортами, встановити та допитати не представилось можливим. Крім того, допитати власника 1/3 квартири: гр. ОСОБА_9 не представилось можливим, оскільки 09.09.2017 на кінцевій зупинці громадського транспорту № 3, в лісосмузі, по вул. 50-річчя Радянської Армії в м. Кропивницький, його було виявлено повішаним.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що влітку 2016 року він дійсно був в м. Кропивницький у справах, де в нього було викрадено паспорт та інші речі у зв`язку з чим він звертався до поліції, а також те, що він ніколи не купував та не був власником квартири в м. Кропивницькому. ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 він не знає та ніколи з ними знайомим не був.

До матеріалів кримінального провадження долучено матеріали по факту втрати документів ОСОБА_8 в м. Кропивницькому.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 , власниця 1/3 квартири повідомила, що вона нікому не продавала свою частину квартири, а так само і її дочка, та ніякого договору купівлі-продажу квартири не підписувала. З даного питання, вона подала заяву до суду про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними, а також її адвокату почали телефонувати особи чоловічої статі з невідомих номерів та погрожувати фізичною розправою, натякаючи на те, що він «займається не тою справою», а також із номера мобільного оператора НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що ще раз підтверджує її причетність до шахрайських дій.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 , підтвердила показання своєї матері ОСОБА_10 , що вона нікому не продавала свою частину квартири та ніякого договору купівлі-продажу квартири не підписувала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 повідомила, що 31.08.2018 від сина вона довідалась, що він продав квартиру по АДРЕСА_1 , яка належала по 1/3 синові, внучці та невістці. Син перебував у якомусь незрозумілому для неї стані і що невідомі особи скориставшись незрозумілою поведінкою сина, або поставивши його в незрозумілий стан, незаконно заволоділи квартирою, що підтверджується і тим, що ні колишня дружина сина, ні онука, не були присутніми під час укладання договору купівлі-продажу квартири в нотаріуса.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що він разом з дружиною знайшли через сайт «ОЛХ» для придбання квартиру по АДРЕСА_1 , то вони дивилися її декілька раз, спочатку разом з дружиною, а потім ще з батьками та після проведених власних перевірок, які проводив по даній квартирі і яка їм сподобалась вони вирішили її купити. Ріелтором з продажу даної квартири був ОСОБА_12 , який показував дану квартиру. Коли вони хотіли купувати квартиру то її продавав ОСОБА_16 по довіреності, яку пред`являв, але вони не хотіли купувати по довіреності та наполягли на тому, щоб був власник квартири. Саме тому під час підписання договору купівлі-продажу приїхала власник даної квартири ОСОБА_4 , яка пред`явила їм свій паспорт і саме вона як власник підписала договір. Потім він довідався за позовні вимоги до нього з приводу придбаної квартири та зателефонував ОСОБА_17 , який його запевняв, що там все в порядку. Він в нього також попросив номер телефону ОСОБА_4 , яка була власником, але він сказав, що в нього його немає, про те на одному із сайтів з продажу нерухомості, було оголошення з продажу частини будинку по АДРЕСА_3 , власником якого являлась ОСОБА_18 , а ріелтором той же ОСОБА_12 , який не міг не знати її номера телефону. На даний час по квартирі тривають судові засідання в цивільному порядку, проводиться почеркознавча експертиза по запитуваних судом документах від нотаріуса ОСОБА_7 в судові засідання окрім нього та позивачів ніхто не являється.

Під час проведення з ОСОБА_6 впізнання по фотознімках осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення він впізнав ОСОБА_12 та ОСОБА_19 .

Проведено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнано її речовим доказом по даному кримінальному провадженню та накладено арешт.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що 21.09.2018 року до Кропивницького ВП ГУНП в області надійшла заява від ОСОБА_20 , яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_21 , про те, що у 2018 році невстановлена особа, шахрайським шляхом, заволоділа спадковим майном останньої, а саме квартирою АДРЕСА_4 , чим було їй завдано матеріальної шкоди.

Допитана як законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_20 повідомила, що вона з 15 січня 1996 року постійно проживала в цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_22 та їх спільною неповнолітньою донькою ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_5 . В зв`язку з хворобою батька ОСОБА_23 , вона разом з неповнолітньою донькою поїхала до нього в АР Крим, м. Севастополь, оскільки він проживав сам. ОСОБА_22 не був проти виїзду неповнолітньої доньки ОСОБА_24 разом з нею до АР Крим. Для її вільного пересування разом із неповнолітньою донькою він оформив заяву у нотаріуса від 15 серпня 2016 року про надання згоди на неодноразові тимчасові поїздки до АР Крим в період з 15 серпня 2016 року по 15 лютого 2018 року. Таку заяву її цивільний чоловік надав на всяк випадок, враховуючи окупацію Криму. В зв`язку із тяжкою хворобою батька (онкологічне захворювання) вона неодноразово виїжджала до батька до АР Крим. Останній раз вона разом з донькою ОСОБА_24 поїхала до м. Севастополь в січні 2018 року. Чоловіка на час її відсутності відвідувала мати ОСОБА_25 , яка проживає в м. Кропивницький. В період з 4 по 9 лютого 2018 року чоловік перестав виходити на зв`язок з нею та донькою. Мати приходила до їхньої квартири, у неї були ключі від квартири, але чоловіка дома не було, сусіди не знали, де він знаходиться і пояснили, що його не бачили вже певний час. 24 лютого 2018 року вона була вимушена приїхати в м. Кропивницький, де з`ясувала, що чоловіка немає, ніхто не знає, де він знаходиться, а з їх квартири по АДРЕСА_5 , сторонні люди виносять належні їм речі. Вони пояснили, що придбали квартиру у її чоловіка. Ці люди не знали, куди переїхав її чоловік. У зв`язку з чим вона викликала працівників поліції, які прибули на виклик та склали відповідні документи про ці обставини. Після цього, поїхала в Кропивницький ВП ГУНП в Кіровоградській області та написала заяву про зникнення чоловіка. Не знайшовши на той час чоловіка, повернулася в АР Крим до хворого батька. Вона декілька раз дзвонила в поліцію з метою з`ясування чи знайшли ОСОБА_22 . Відповіді були негативні, але одного дня отримала усну відповідь від працівників поліції, які повідомили, що він знаходиться у лікарні № 3 м. Кропивницький. 30 березня 2018 вона нарешті змогла зв`язатися з ним по телефону і в телефонній розмові він пояснив, що його «розвели» на квартиру, і він переїхав на інше місце проживання, а саме, на АДРЕСА_4 . Це була остання її розмова з чоловіком. В травні 2018 року тітка чоловіка повідомила їй, що ОСОБА_22 знов зник з квартири по АДРЕСА_3 і вона знов повідомила про це поліцію. Через деякий час до неї зателефонував чоловік, який назвався ОСОБА_26 і повідомив, що ОСОБА_27 помер. 22 травня 2018 року вона прибула до м. Кропивницького і з`ясувала, що його похоронили невідомі особи. Вона звернулася до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини їхньою спільною донькою ОСОБА_24 , але коли нотаріус перевірив право власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_6 , в яку його переселили і на той час йому належала, виявилося, що вже після смерті її чоловіка квартира була продана стороннім особам, нібито самим ОСОБА_22 по попередньому дорученню.

Таким чином, їхня спільна донька ОСОБА_21 була протиправно позбавлена батьківської спадщини (квартири та майна), можливості повернутися до м. Кропивницький, шляхом вчинення шахрайських дій.

Допитана в якості свідка ОСОБА_28 , яка підтвердила показання своєї сестри ОСОБА_20 .

Допитана в якості неповнолітньої потерпілої ОСОБА_21 повідомила, що вона являється донькою ОСОБА_22 , який помер і про всі обставини справи їй відомо зі слів мами.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_22 , проживав в АДРЕСА_5 . Дана квартира на праві власності належала в рівних частинах ОСОБА_22 та його батькові ОСОБА_29 . Відповідно до свідоцтва про смерть від 28.12.2009 останній помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 68 років в м. Кіровоград. Даних про те, що ОСОБА_22 прийняв спадщину після смерті батька спочатку не було. Про те, було встановлено, що 16.02.2018 ОСОБА_22 на праві свідоцтва про спадщину стає єдиним власником квартири та продає ОСОБА_30 , яка перепродує вже квартиру 21.06.2018 ОСОБА_31 . Останній 30.07.2018 видає довіреність на управління та розпорядження вищевказаною квартирою ОСОБА_19 та ОСОБА_32 . На даний час власником квартири являється ОСОБА_33 добросовісний набувач.

Після того, як ОСОБА_22 , «нібито» продав квартиру в АДРЕСА_5 , він став власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 , відповідно до договору купівлі-продажу від 16.02.2018, де і проживав. Про те, вже 21.02.2018 ОСОБА_22 видає довіреність на ОСОБА_34 на управління та розпорядження вищевказаною квартирою. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_22 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Незважаючи на це ОСОБА_35 , відповідно до договору купівлі-продажу від 07.06.2018, який був посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_36 продає квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , гр. ОСОБА_37 , який являється його вітчимом.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_22 придбав квартиру по АДРЕСА_6 , власником якої була ОСОБА_4 , договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 ОСОБА_7 , після чого вона надала довіреність ОСОБА_38 на розпорядження квартирою, про те жодного разу в даній квартирі вона не була.

26.10.2018 на підставі заяви ОСОБА_20 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_21 , суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_39 повідомила, що вона дійсно видавала лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_22 , яке отримав ОСОБА_35 , як особа яка займалась його похоронами.

Допитана в якості свідка ОСОБА_36 повідомила, що дійсно 07.06.2018 вона посвідчувала договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_6 , між ОСОБА_22 (продавець) та ОСОБА_40 (покупець). За дорученням від ОСОБА_22 його інтереси представляв ОСОБА_41 . Перевірити по базах даних, що ОСОБА_22 помер вона не мала можливості із технічних причин.

До УСР ГУНП в Кіровоградській області направлено доручення в порядку ст. 40 КПК України на встановлення осіб, які причетні до скоєння даного кримінального правопорушення та їх повні анкетні дані.

Згідно матеріалів виконаного доручення оперативними працівниками УСР ГУНП в Кіровоградській області, встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетна ОСОБА_4 .

Особи, які мають відношення до вчинення даних злочинів пов`язані однією спільною злочинною метою з розподілом ролей та займаються шахрайствами, пов`язаними із квартирами, з метою власної наживи.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Балаклія, Смілянського району Черкаської області, українка, зареєстрована: АДРЕСА_7 , фактично проживає АДРЕСА_8 .

11 лютого 2020 року згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 5 лютого 2020 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_8 . В ході обшуку було вилучено: банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Банк Південний» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_42 ; банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_42 ; банківська картка «monobank» № НОМЕР_5 ; банківська картка «Укрсоцбанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_42 ; сім картка мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_7 ; картонний тримач для сім картки мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ; комп`ютерний накопичувач ємністю 80 Гб «Hitachi» S/N: JPBA5902001AGG4575CO516; комп`ютерний накопичувач ємністю 320 Гб «Hitachi» S/N: 1L2R5GVP; мобільний телефон «Samsung SGH E500» без зарядної батареї і без задньої кришки S/N: Е500GSMH; мобільний телефон «MEIZU M 621H» IMEI 1: НОМЕР_9 IMEI 2: НОМЕР_10 з сім карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 та з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_11 .

В ході досудового слідства виникла необхідність для додаткового огляду з залученням спеціаліста оглянути вміст даних мобільних телефонів: «Samsung SGH E500» та «MEIZU M 621H» та сім карток: мобільного оператора «МТС», «Водафон», «Київстар» на наявність контактів з якими ОСОБА_4 в ході своєї злочинної діяльності підтримувала зв`язки, спілкувалася на тему вчинення протиправних діянь в соціальних мережах «Instagram», «Fecabook», «Telegram», смс повідомленнях чи будь яких інших мобільних програм.
Також, в ході досудового слідства виникла необхідність для додаткового огляду з залученням спеціаліста оглянути вміст даних комп`ютерних накопичувачів на 80 і 320 ГБ. на наявність інформації про вчинення кримінальних правопорушень, списку ошуканих осіб, на наявність підроблених документів.
Крім того, по кримінальному провадженню виникла необхідність перевірити на належність та рух коштів по вилученим банківським карткам:банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Банк Південний» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_42 ; банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_42 ; банківська картка «monobank» № НОМЕР_5 ; банківська картка «Укрсоцбанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_42 .
Враховуючи, що вищеперераховане являється речовим доказом в даному кримінальному провадженні, з метою запобігання на даний час його використовувати, відчужувати та розпоряджатись вказаним майном, а також для унеможливлення з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити наявну інформацію про вчиненні кримінальні правопорушення на вилучених в ході обшуку предметах та документах.

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання частково, накласти арешт, а також застосувати заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватись майном, а саме: мобільний телефон «Samsung SGH E500» без зарядної батареї і без задньої кришки S/N: Е500GSMH; мобільний телефон «MEIZU M 621H» IMEI 1: НОМЕР_9 IMEI 2: НОМЕР_10 з сім карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 та з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_11 , в іншій частині відмовити, оскільки не представляют інтерес для досудового розслідування.
Власник майна ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Вставновлено, що в провадженні ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0012604 від 10.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.02.2020 року, 11.02.2020 року проведено обшук в рамках кримінального провадження № 0012604 від 10.11.2017, під час яких були тимчасово вилучені вище перелічені речі, що підтверджується протоколами обшуків.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.98 КПК України визначається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 11.02.2020 виявлені та вилучені речі 11.02.2020 в ході проведення обшуку, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження № 0012604 від 10.11.2017.

Вищевказані вилучені предмети, речі (цінності), які є тимчасово вилученим майном, що мають значення для встановлення істини по кримінальному провадженню № 0012604 від 10.11.2017 та можуть бути доказами під час судового розгляду.

Крім того, такі предмети, речі (цінності) необхідні для забезпечення належного проведення в рамках даного кримінального провадження судових криміналістичних експертиз, проведення слідчих (розшукових) дій з їх використанням.

Вищевикладені факти, вказують на те, що в разі повернення вищевказаних предметів, речей (цінностей) їх власникам вони можуть не залишитися неушкодженими та є підстави вважати, що є загроза зміни або знищення виявлених предметів, речей (цінностей), що мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що вище вказані предмети, речі (цінності) перелічені вище були вилучені 11.02.2020 року в кімнаті за адресою, яка вказана в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.02.2020 року, дає підстави вважати, що вище наведені предмети, речі та цінності, які вважаються тимчасово вилученими та які мають значення по кримінальному провадженню належать вище наведеній особі.

Отже, з`ясувавши фактичні дані у поданому клопотанні, слідчий суддя вважає, що зазначене в клопотанні майно, враховуючи п.1 ч.2 ст.170 КПК України, підлягає арешту, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, є розумні підстави вважати про можливість використання частини вказаного в клопотанні майна як доказу у даному кримінальному провадженні, тобто наявні підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки він забезпечить збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст.170-173, 369- 372 КПК України,

постановив:

клопотання старшого слідчого ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012604 від 10.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України, проарешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт, а також застосувати заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватись майном, а саме: мобільний телефон «Samsung SGH E500» без зарядної батареї і без задньої кришки S/N: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «MEIZU M 621H» IMEI 1: НОМЕР_9 IMEI 2: НОМЕР_10 з сім карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 та з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_11 , з метою збереження речових доказів.

В іншій частині клопотання - відмовити.
Повернути майно, вилучене в ході обшуку 11.02.2020, його законному володільцю, а саме:банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Банк Південний» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_42 ; банківська картка «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_42 ; банківська картка «monobank» № НОМЕР_5 ; банківська картка «Укрсоцбанк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_42 ; сім картка мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_7 ; картонний тримач для сім картки мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ; комп`ютерний накопичувач ємністю 80 Гб «Hitachi» S/N: JPBA5902001AGG4575CO516; комп`ютерний накопичувач ємністю 320 Гб «Hitachi» S/N: 1L2R5GVP.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_43 Тьор