ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/3682/19
Провадження № 1-кп/211/226/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0000859 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, працює ПП «Гуматов», вантажником, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.04.2019 року, ОСОБА_4 офіційно знаходився на робочому місці у ФОП « ОСОБА_5 ». А саме в приміщенні магазину з продажу паливних брикетів, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де до нього підійшов ОСОБА_6 та повідомив про те, що він їде у відпустку за межі міста, та в усній формі попрохав ОСОБА_4 здійснювати продаж товару на що останній погодився, при цьому надав ключ від столу де зберігаються грошові кошти від проданого товару.

Після чого, у період часу з 08.04.2019 року до 23.04.2019 року ОСОБА_4 у робочий час перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину виконував свої обов`язки як продавця, здійснював продаж товару, в даний період часу останньому дзвонив на його особистий мобільний номер ОСОБА_6 , при цьому використовуючи довірливі відносини до ОСОБА_4 прохав його по закінченню робочого дня забирати грошові кошти із каси та зберігати їх у себе дома, на що останній погодився та в подальшому виконував вказану прохання.

У третій декаді квітня 2019 року ОСОБА_4 , зберігаючи в себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 грошові кошти загальною сумою 18000 гривень від продажу товару, які належать ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що йому останній довіряє у ОСОБА_7 раптовий виник намір на таємне заволодіння вказаними грошима, використовуючи довіру зі сторони потерпілого ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету заволодів грошовими коштами в сумі 18000 гривень, якими в подальшому розпорядився на свій розсуд.

27.04.2019 потерпілий ОСОБА_6 повернувшись із відпустки, почав дзвонити по мобільному зв`язку ОСОБА_4 для того щоб забрати свої грошові кошти у сумі 18000 гривень, але останній, зловживаючи довірою, ввів в оману ОСОБА_6 та повідомив про те, що грошові кошти в нього, але віддати зараз їх не може, так як знаходиться у лікарні, не зважаючи на це ОСОБА_6 повірив ОСОБА_4 та був впевнений що в подальшому останній поверне йому його грошові кошти.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 18000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, суду показав, що він працював в ФОП « ОСОБА_5 », де ОСОБА_5 попросив його на період відпустки залишати виручені гроші в себе. Таким чином він зібрав грошові кошти в сумі 18000 гривень, які витратив на власні нужди, а потерпілому не повернув. В скоєному розкаюється.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, та дослідженням деяких письмових доказів що характеризують його особу, стосуються речових доказів, досудову доповідь.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, працює, раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно висновку органу пробації виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі чи обмеження волі.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому в силу ст..66 КК України, суд відносить визнання вини. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази оптичний диск, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1