Справа № 700/1286/19 Провадження №1-кс/694/24/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.02.2020 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Лисянського відділення Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати Лисянське відділення Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.10.2019 року. Скаргу мотивує тим, що 22 жовтня 2019 року він звернувся до Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури з заявою про порушення Лисянською селищною радою земельного законодавства, а саме, пункту а частини 4 ст.83 Земельного кодексу України:

- не можуть передаватись у приватну власність:

а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів, тощо).

23 жовтня 2019 року прокуратура направила його заяву до Лисянського відділення Звенигородської поліції ГУНП у Черкаській області для розгляду.

2 грудня 2019 року він направив скаргу на бездіяльність поліції до Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури.

22 грудня 2019 року отримав від прокуратури лист №31 /3-151 -18-19 від 16.12.2019.

Отримавши відповідь прокуратури, поліції, ознайомившись з матеріалами перевірки він не погоджується з висновками поліції про відсутність підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Поліція наготувала відмову 20.11.2019 року, але тільки 21.11.2019 отримала від Лисянської селищної ради відповідь на запит.

Це свідчить про упереджене ставлення до його заяви. Перевіривши проект будівництва вулиці Гоголя, буде встановлено наявність між квартального проїзду між будинками 16 та 18, тому що це норма п.3.11 ДБН 360-92, без дотримання якої, проект не був би затверджений.

Даний проїзд функціонував до 2004 року, але потім зник, перетворився в приватні земельні ділянки. Що на даний час і констатує селищна рада.

Листом №1027/1 від 19.06.2019 року Лисянська селищна рада підтвердила, що зміни цільового призначення міжквартального проїзду по вулиці Гоголя між будинками 16,18 не було, зміни до Генерального плану смт. Лисянка Черкаської області про зміну цільового призначення міжквартального проїзду по вулиці Гоголя між будинками 16, 18 не вносилися, громадські обговорення про зміну цільового призначення міжквартального проїзду по вулиці Гоголя між будинками 16,18 не проводилися.

Але, дані факти поліція проігнорувала.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просила її задовольнити.

Представник Лисянського відділення Звенигородського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України в ЄРДР, зокрема має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Встановлено, що 21 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури з заявою про порушення Лисянською селищною радою земельного законодавства, а саме, пункту а частини 4 ст.83 Земельного кодексу України.

23 жовтня 2019 року прокуратура направила заяву ОСОБА_3 до Лисянського відділення Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області для розгляду

До тепер за вищевказаною заявою відомості до ЄРДР не внесено.

Враховуючи вищенаведене, в судовому засіданні було встановлено, що заява ОСОБА_3 не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки в ній відсутні обґрунтовані відомості з посиланням на докази вчинення кримінальних правопорушень.

Також те, що звернення ОСОБА_3 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а тому даного роду повідомлення не може бути внесене до ЄРДР.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищенаведене, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволені скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Лисянського відділення Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 21.10.2019 про вчинення кримінального правопорушення, слід відмовити, так як дана скарга є необґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Лисянського відділення Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР від 21.10.2019 про вчинення кримінального правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04.02.2020 року.

Слідчий суддя