Номер провадження: 11-сс/813/183/20
Номер справи місцевого суду: 495/177/20 1-кс/495/99/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 р. про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000061 від 16.06.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме кар`єру, розташованого на відстані 500 метрів від автодороги Р72, широта 46,2367, довгота 30,1977 с. Садове, Білгород-Дністровський р-н, Одеської області, а саме: вантажний автомобіль KRASZ білого кольору д/н НОМЕР_1 , трактор «Белорус» БАМ 2014, номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , vin код НОМЕР_4 ; пісок вагою 8620 кг, який знаходився у кузові вантажного автомобілю KRASZ білого кольору д/н НОМЕР_1 , пробу №1 піщаних порід з ковша трактора «Белорус», яку вилучено та запаковано у спецпакет №ЕХР0307937, пробу №2 піщаних порід, яку вилучено та запаковано до спец пакету № ЕХР0307938, пробу №3 піщаних порід, яку вилучено та запаковано до спец пакету №INZ1099959, пробу №4 піщаних порід, яку вилучено відібрано та запаковано до спец пакету №7078282

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя в ухвалі послався на те, що у фабулі кримінального правопорушення не конкретизовані виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не зазначено період скоєння таких дій, на території якого саме населеного пункту були вчиненні дії та за яких саме обставин.

В свою чергу, в обґрунтування клопотання, слідчим не вказано, яким саме чином дії по вивозу піску та майно, на яке слідчий просить накласти арешт, мають відношення до кримінального провадження №0000061, яке порушено за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме за фактом видобування корисних копалин без спеціального дозволу, тобто є доказом вчинення злочину, а також не обґрунтовує взагалі які існують ризики того, що вказане майно може бути приховано, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене, або відчужене.

Разом з тим, з огляду на те, що викладені слідчим обставини мали місце 11.01.2020 року, ним не наведено підстав для проведення слідчих дій (огляду місця події) в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР два роки тому, що є неприпустимим в розумінні статті 214 КПК України.

Крім того, слідчим до клопотання не додано ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення огляду, в ході якого був вилучений автомобіль, та який був проведений до постановлення ухвали слідчого судді, що у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України передбачало необхідність слідчого за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення огляду до слідчого судді.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_8 зазначив, що судове рішення є незаконним і підлягає скасуванню так як, виявлена під час огляду техніка, а також проби піску є речовими доказами у кримінальному провадженні, а накладення арешту на вказане майно необхідне з метою збереження таких речових доказів, яке було визнане у якості речових доказів, оскілки є знаряддям вчинення злочину, та на ньому збереглися сліди кримінального правопорушення.

Посилаючись на зазначені доводи прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно у вигляді заборони будь-яким фізичним та юридичним особам у будь-який спосіб відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном, що зазначене у клопотанні.

Представник власника майна Мологівської сільської ради адвокат ОСОБА_10 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, однак надала заперечення, в яких зазначила, що прокурор в порушення ч. 3 ст. 233 КПК України не звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення огляду. Більш того, огляд транспортного засобу проведений без подальшого внесення відомостей до ЄРДР та не має відношення до вказаного кримінального провадження.

Посилаючись на вказані заперечення, представник власника майна ОСОБА_10 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_7 , який наполягав на вимогах апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчий у клопотанні зазначив, що невідомі особи без наявності спецдозволу видобувають корисні копалини на території Білгород-Дністровської району Одеської області.

За даним фактом 16.06.2017 р. відомості внесено до ЄРДР за №0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

В подальшому, 11.01.2020 р. о 23 год. 01 хв. до Білгород-Дністровського ВП надійшло повідомлення по телефону про те, що 11.01.2020 р. о 08 год. за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-он, с. Молога, вул. Кишинівська невідомі особи возять пісок з кар`єру.

В рамках вищевказаного кримінального провадження проведено огляд місця події 11.01.2020 р. з 13 год. 30 хв. по 15 год., а саме кар`єру, розташованого на відстані 500 метрів від авто дороги Р72, широта 46,2367, довгота 30,1977 с. Садове, Білгород-Дністровський р-н, Одеської області, де було виявлено вантажний автомобіль KRASZ білого кольору моделі «СоDСоS» д/н НОМЕР_1 , у кузові якого знаходився пісок, за кермом вказаного транспортного засобу знаходився ОСОБА_11 , а також трактор «Белорус» БАМ 2014, номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , за кермом якого знаходився ОСОБА_12 . Також було відібрано 4 проби піщаних порід: пробу №1 піщаних порід з ковша трактора «Белорус», яку вилучено та запаковано у спецпакет №ЕХР0307937, пробу №2 піщаних порід, яку вилучено та запаковано до спец пакету №ЕХР0307938, пробу №3 піщаних порід, яку вилучено та запаковано до спец пакету №INZ1099959, пробу №4 піщаних порід, яку вилучено відібрано та запаковано до спец пакету №7078282.

В ході проведення огляду виявлено та вилучено: вантажний автомобіль KRASZ білого кольору д/н НОМЕР_1 , трактор або ескалатор навантажувач «Белорус» БАМ 2014, номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , vin код НОМЕР_4 , пісок вагою 8620 кг, який знаходиться. у кузові вантажного автомобіля KRASZ білого кольору д/н НОМЕР_5 , пробу №1 піщаних порід з ковша трактора «Белорус», яку вилучено та запаковано у спецпакет №ЕХР0307937, пробу №2 піщаних порід, яку вилучено та запаковано до спец пакету № ЕХР0307938, пробу №3 піщаних порід, яку вилучено та запаковано до спец пакету №INZ 1099959, пробу №4 піщаних порід, яку вилучено відібрано та запаковано до спец пакету №7078282.
Постановою слідчого від 11.01.2020 р. зазначені предмети, транспортні засоби, визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів провадження (а.п. 8).

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого про арешт майна (а.п. 2-4) слідчий взагалі не зазначив у своєму клопотанні ні підстави, сукупність таких підстав чи розумних підозр вважати таке майно є речовим доказом та мету такого накладення, ні чому саме на вказані транспортні засоби та предмети необхідно накласти арешт, мета накладення такого арешту.

У самому клопотанні слідчим лише зазначено, що відомості про злочин, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України внесено до ЄРДР 16.06.2017 р. за №0000061 за фактом здійснення незаконного видобутку корисних копалин. Однак, ні відповідно до витягу з ЄРДР, ні до матеріалів клопотання не зазначено конкретні обставини справи.

При цьому не зазначено, яке відношення до зазначеного кримінального провадження, внесеного у 2017 році до ЄРДР має майно, що вилучене в ході огляду вищевказаного кар`єру.

Окрім того, з матеріалів долучених до клопотання вбачається невідповідність даних зазначених у них. Так, відповідно до клопотання слідчого, 11.01.2020 р. о 23 год. 01 хв. надійшло повідомлення про те, що 11.01.2020 р. о 08 год. за адресою: Одеська обл., Білгород-Дністровський р-он, с. Молога, вул. Кишинівська невідомі особи вивозять пісок (а.п. 2, 7). При цьому, огляд місця події проведено на відстані 500 метрів від авто дороги Р72, широта 46,2367, довгота 30,1977 с. Садове, Білгород-Дністровський р-н, Одеської області.

Водночас, сам огляд місця події проведений 11.01.2020 р. з 13 год. 30 хв. по 15 год. 00 хв. (а.п. 12), тобто майже за 11 годин до надходження повідомлення до ВП.

Більш того, відповідно до протоколу огляду в описовій частині протоколу зазначено про відібрання проб піску, однак в подальшому, в цьому ж протоколі серед виявлених та вилучених предметів проби піщаних порід не зазначені.

Будь-яких інших документів, які б давали підстави вважати, що майно, яке вилучене під час обшуку за вказаною адресою, має відношення до кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР майже два з половиною роки тому, слідчим до клопотання не додано, а наявні в матеріалах провадження додатки, суперечать один одному.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що вона загалом відповідає вимогам КПК України, однак мотивуючи підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя необґрунтовано не зазначив про необхідність повернення клопотання слідчого для усунення недоліків, при цьому зазначивши підстави, які в своїй сукупності свідчили про необхідність такого повернення.
Так, ч. 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та мотивуючи таку відмову невідповідністю клопотання вимогам ст. 172 КПК України, фактично не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків, таким чином істотно порушивши вимоги кримінального процесуального законодавства.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів виходить з того, що, відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
При цьому п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого ОСОБА_9 слідчим суддею було допущено істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту їх отримання.

Керуючись статтями 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 р. про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000061 від 16.06.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме кар`єру, розташованого на відстані 500 метрів від автодороги Р72, широта 46,2367, довгота 30,1977 с. Садове, Білгород-Дністровський р-н, Одеської області, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, повернути прокурору процесуальному керівнику у зазначеному кримінальному провадженні, для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4