КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1776/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

власника майна ОСОБА_6 ,

її представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів СБ України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , і накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на 1/8 частки власності на квартиру, загальною площею 59,3 кв. м., житловою площею 40,8 кв. м., з трьома житловими кімнатами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого станом на 26 вересня 2017 року, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98547150 від 26 вересня 2017 року, є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , незалежно від того, за ким нерухоме майно зареєстроване та із забороною розпоряджатись таким майном, і накладено арешт на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , незалежно від того, за ким майно зареєстроване та із забороною розпоряджатись таким майном.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350» 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна у вищезазначеній частині.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без виклику власника майна чи її представника, а з оскаржуваною ухвалою слідчого судді так і не було ознайомлено через те, що текст оскаржуваної ухвали заборонений для оприлюднення згідно з п. 4 ст. 7 ЗУ «Про доступ до судових рішень».

Стосовно ухвали слідчого судді, то автор апеляції вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, ОСОБА_6 зазначає, що вказаний автомобіль був придбаний нею 17 жовтня 2017 року, до того моменту власником зазначеного транспортного засобу був ОСОБА_10 . Крім того, апелянт стверджує, що їй не було відомо, з яких підстав був здійснений арешт автомобіля. При цьому автор апеляції вказує, що вона є добросовісним набувачем транспортного засобу, який був придбаний за її власні грошові кошти, за ринковою ціною і на законних підставах.

Також ОСОБА_6 запевняє, що слідчий суддя не звернув увагу, що вона не є у цьому кримінальному провадженні підозрюваною або обвинуваченою, а в матеріалах, які додані до клопотання, не має жодних відомостей, що їй було повідомлено про підозру. Крім того, власник майна вказує, що накладення арешту на вказаний автомобіль унеможливлює переоформлення права власності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення власника майна і її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що власником майна ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Головного управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001125, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 367 КК України.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що з 2012 року по 2015 рік службові особи та фактичний власник ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб із службовими особами і власником компанії «SILISTEN TRADING LIMITED» (Британські Віргінські Острови), вчинили заволодіння грошовими коштами зазначеної банківської установи в сумі 87294251,67 доларів США, тобто в особливо великому розмірі, шляхом зловживання своїм службовим становищем, під час передачі у заставу грошових коштів, що знаходились на кореспондентському рахунку вказаного банку у банківській установі «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (Австрійська Республіка) для забезпечення виконання кредитних зобов`язань компанії «SILISTEN TRADING LIMITED» (власник ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України) перед банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», а також вчинили легалізацію (відмивання) зазначених доходів, одержаних злочинним шляхом, в особливо великому розмірі.

Так, у жовтні 2012 року службові особи ПАТ «Дельта Банк», перебуваючи у злочинній змові із власником ПАТ «Дельта Банк», службовими особами і власником компанії «SILISTEN TRADING LIMITED», з метою заволодіння грошовими коштами зазначеної банківської установити, шляхом зловживання своїм службовим становищем, ініціювали перед банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» підписання між компанією «SILISTEN TRADING LIMITED» (боржник) та банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор) кредитного договору про надання кредиту в сумі 50000000 доларів США.

Далі 22 жовтня 2012 року директор компанії «SILISTEN TRADING LIMITED» (боржник) громадянин України ОСОБА_12 , на виконання злочинного плану, підписав із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор) кредитний договір про отримання кредиту в сумі 50000000 доларів США.

Того ж числа Голова ради директорів ПАТ «Дельта Банк» (заставодавець) ОСОБА_13 , перебуваючи у злочинній змові із власником ПАТ «Дельта Банк», службовими особами і власником компанії «SILISTEN TRADING LIMITED», достовірно знаючи, що компанія «SILISTEN TRADING LIMITED» не поверне отриманий кредит, незаконно підписала без погодження Спостережної Ради ПАТ «Дельта Банк» із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (заставодержатель) договір застави по кредитному договору між компанією «SILISTEN TRADING LIMITED» (боржник) та банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (кредитор) в сумі 50000000 доларів США.

Відповідно до зазначеного договору, у випадку неповернення суми кредиту компанією «SILISTEN TRADING LIMITED» до банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» переходять усі права власності на грошові кошти, що знаходяться на коррахунку ПАТ «Дельта Банк» у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT».

Крім того, органи досудового розслідування вважають встановленим, що 30 листопада 2012 року, 24 січня 2013 року та 03 грудня 2013 року директор компанії «SILISTEN TRADING LIMITED» ОСОБА_12 підписав із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» додаткові угоди до вищевказаного кредитного договору від 22 грудня 2012 року, відповідно до яких збільшив кредитну лінію до 110000000 доларів США.

Надалі, а саме 30 листопада 2012 року, 24 січня 2013 року і 03 грудня 2013 року Голова ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_13 (заставодавець) підписала із банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» (заставодержатель) договори про внесення змін до договору застави від 22 жовтня 2012 року, відповідно до яких збільшила суму застави до 110000000 доларів США.

При цьому 28 листопада 2012 року Голова ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_13 підписала від імені банку лист до банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» з проханням збільшити кредитну лінію компанії «SILISTEN TRADING LIMITED» із 30000000 доларів США до 80000000 доларів США.

Також 24 січня 2013 року Голова ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_13 підписала від імені банку лист до банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» з проханням збільшити кредитну лінію компанії «SILISTEN TRADING LIMITED» із 30000000 доларів США до 110000000 доларів США.

В подальшому, з метою приховання вчинення зазначеного злочину, Голова ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_13 , в порушення вимог статті 68 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції «Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», що затверджені постановою правління НБУ від 17 червня 2004 року під № 280, не повідомила службовим особами ПАТ «Дельта Банк», які вели бухгалтерський облік та звітність, про підписання вказаного договору застави та не надала їм цього договору.

Крім того, після підписання зазначеного договору застави Голова ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_13 , в порушення Інструкції НБУ № 481 та Положення № 279 в частині попередньої оцінки майбутніх грошових потоків для формування резерву, не здійснила облік зобов`язання перед банком «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» і не сформувала резерв для покриття кредитного ризику.

У зв`язку із цим в бухгалтерському обліку ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та Національного банку України грошові кошти ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», що знаходились на коррахунку у банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», не перебували у жодному обтяженні.

Після підписання зазначених договорів застави службові особи ПАТ «Дельта Банк» перерахували на кореспондентський рахунок у «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» грошові кошти в сумі понад 87000000 доларів США.

02 жовтня 2015 року, відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181, «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

У зв`язку із ліквідацією ПАТ «Дельта Банк» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб видав вказаному банку цільову позику в сумі 0 гривень для виплат гарантованих сум виплат його вкладникам.

Грошові кошти в сумі 87294251,67 доларів США, що знаходились на кореспондентському рахунку ПАТ «Дельта Банк» в банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT», були ліквідною масою вказаного банку, за рахунок яких ПАТ «Дельта Банк» повинен був повернути вищевказані грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак 04 лютого 2015 року у зв`язку із неповерненням вищевказаних кредитів компанією «SILISTEN TRADING LIMITED» із кореспондентського рахунку ПАТ «Дельта Банк» в банку «MEINL BANK AKTIENGESELLSCHAFT» списані грошові кошти в сумі 87294251,67 доларів США, у зв`язку з чим банку ПАТ «Дельта Банк» завдано збитків на вказану суму.

Таким чином, у органів досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що власник компанії «SILISTEN TRADING LIMITED» ОСОБА_10 , є співучасником вчинення вказаних злочинів.

У власності ОСОБА_10 перебуває 1/8 частки власності на квартиру, загальною площею 59,3 кв. м., житловою площею 40,8 кв. м., з трьома житловими кімнатами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, та автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

30 жовтня 2017 року (клопотання датоване 19 жовтня 2017 року) старший слідчий в ОВС першого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів СБ України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме на 1/8 частки власності на квартиру, загальною площею 59,3 кв. м., житловою площею 40,8 кв. м., з трьома житловими кімнатами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, власником якого станом на 26 вересня 2017 року, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 98547150 від 26 вересня 2017 року, є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , незалежно від того, за ким нерухоме майно зареєстроване та із забороною розпоряджатись таким майном, і про накладення арешту на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , незалежно від того, за ким майно зареєстроване та із забороною розпоряджатись таким майном.

Це клопотання мотивовано тим, що санкції ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому на вказане майно необхідно накласти арешт з метою забезпечення його конфіскації майна, як виду покарання, і, крім того, для забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями (цивільний позов).

31 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зазначене клопотання старшого слідчого було задоволено.

Оскільки наведена ухвала слідчого судді оскаржена тільки власником майна ОСОБА_6 і тільки в частині накладення арешту на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах її апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення на нього арешту колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи вказане клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0001125, в частині накладення арешту на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з огляду на те, що існують достатні підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль з метою можливої конфіскації майна, як виду покарання, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вищевикладених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а також з метою забезпечення цивільного позову, старший слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з такою метою.

Між тим, жодних даних про те, що на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , може бути накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, або з метою забезпечення цивільного позову в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься.

Так, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, що ОСОБА_10 або ОСОБА_6 є підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , а з 17 жовтня 2017 року ОСОБА_6 , не може бути накладено з метою конфіскації майна, як виду покарання, оскільки, у відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт з такою метою може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Не може бути накладено арешт на зазначений автомобіль і з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виходячи з того, що, відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Жоден із наведених критеріїв можливості накладення арешту на вказаний автомобіль з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в матеріалах провадження не приведений, а тому відсутні і правові підстави для арешту із цією метою автомобіля марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

До того ж, як вбачається з матеріалів провадження, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7502/17/000018 з 17 жовтня 2017 року, власником автомобіля марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , є на теперішній час ОСОБА_6 , яка, як добросовісний набувач, не має жодного відношення до цього кримінального провадження.

У відповідності до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , не визнавався органами досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні і в клопотанні старшого слідчого питання про накладення на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів не ставилося.

Отже, жодних правових підстав для арешту автомобіля марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , колегією суддів не встановлено, а тому арешт на вказаний автомобіль слідчий суддя наклав безпідставно.

Враховуючи вищевикладені обставини, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів СБ України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , в частині накладення арешт на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , незалежно від того, за ким майно зареєстроване та із забороною розпоряджатись таким майном, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС першого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів СБ України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на транспортний засіб, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 350», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого станом на 26 вересня 2017 року є ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , незалежно від того, за ким майно зареєстроване та із забороною розпоряджатись таким майном, відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4