Провадження №11-кп/801/87/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2019, якою звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного йому вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 у виді 1 року обмеження волі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду звернувся з клопотанням захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Суд першої інстанції заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання та кримінальну справу прийшов до висновку про задоволення клопотання та звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного йому вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 у виді 1 року обмеження волі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України.
Своє рішення суд мотивував тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі. Відповідно до ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, до призначеного покарання, приєднано покарання за ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23.12.2014 та остаточно призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі, штрафу в розмірі 120000 гривень та позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах всіх форм власності строком на два роки, які виконувати самостійно.
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24.12.2015 вище зазначений вирок в частині призначеного покарання змінено та постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, приєднано повністю до призначеного Вінницьким міським судом покарання у виді обмеження волі, покарання у вигляді 120 000 грн. штрафу, з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах всіх форм власності строком на 2 роки на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 23.12.2014, яке ухвалою Хмельницького міськрайсуду від 20.11.2015 скорочено штраф на половину, та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі та штрафу в розмірі 60 000 грн., з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності строком на 2 роки. Вказані вироки допущено до окремого виконання.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили від 16.05.2015 № 127/15586/15-к вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 набрав законної сили 24.12.2015 та був допущений до виконання.
Відповідно до повідомлення Управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області № 5455 від 01.06.2016, вирок суду щодо ОСОБА_7 прийнятий до виконання.
08.07.2016 року адвокатом ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 була подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 скасовано за нововиявленими обставинами. ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 389 КК України, визнано невинним і виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2014 за №0007367, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, закрито.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.02.2017 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016, щодо виправдування ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 389 КК України залишено без змін.
В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.10.2017 ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24.02.2017 щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.03.2018 скасовано виправдувальний вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 щодо ОСОБА_7 . Призначено новий розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 у Вінницькому міському суді Вінницької області.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2018 заяву адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення - вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007367 від 10.10.2014 залишено без задоволення.
12.12.2018 розпорядження про виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015, який набрав законної сили 24.12.2015, було направлено до Вінницького MPB з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області.
Уповноваженим органом з питань пробації вживались заходи для повідомлення засудженого ОСОБА_7 про порядок і умови відбування покарання проте виклики йому вручені не були.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2019 задоволено подання про затримання ОСОБА_7 та направлення його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Дана ухвала набула законної сили 27.02.2019, тобто після спливу строків передбачених ст. 80 КК України.
Таким чином суд прийшов до висновку, що трирічний строк давності приведення вироку щодо ОСОБА_7 до виконання закінчився з 24.12.2015 року і не переривався вчиненням іншого злочину, що підтверджується довідкою про судимість ОСОБА_7 №15733/200/01-2019 від 05.11.2019 року, де відсутні дані про його судимості.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2016 виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 в частині засудження ОСОБА_7 до покарання було зупинено до прийняття рішення за результатами розгляду заяви про скасування вказаного вироку за нововиявленими обставинами, який тривав значний час, а також не враховано поведінку засудженого, який перешкоджав процедурі виконання обвинувального вироку.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить скасувати ухвалу суду і відмовити у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки органом пробації вживалися міри до виклику ОСОБА_7 , але останній не з`являвся, та згідно наданої довідки перебував у зазначені періоди за кордоном, також судом не взято до уваги, що виконання вироку зупинялось до розгляду заяв в інтересах засудженого, після перегляду судових рішень, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2018 року, яка набрала законної сили 24.11.2018 року, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015р. підлягав виконанню, у зв`язку з чим було направлено розпорядження 12.12.2018р., але ОСОБА_7 жодного разу не з`явився, і 19.02.2019р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 та направлення в місця позбавлення волі, засуджений ОСОБА_7 до суду не з`явився, а захисник ОСОБА_9 просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутність, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора.

Приймаючи рішення про звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , суд виходив з того, що суду не надано належних доказів, які би підтверджували отримання повідомлення ОСОБА_7 щодо його виклику, та що з часу набранням вироком законної сили, його не було виконано, зокрема пройшло 3 роки, і він не переривався вчиненням іншого злочину.
Судом першої інстанції не взято до уваги, що після набранням вироком законної сили 24.12.2015р., він був направлений для виконання, проте ОСОБА_7 не з`являвся на виклики органу виконання покарань.
Знаючи про дані обставини, за заявою в інтересах ОСОБА_7 про перегляд даного вироку, було зупинено виконання вироку ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.02.2017 року було залишено без змін вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 року про виправдання ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 389 КК України.
Проте ухвалою ВССУ від 31.10.2017 року було скасовано ухвалу апеляційного суду від 24.02.2017 року та призначено новий розгляд, який ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2018 року залишив заяву про перегляд за нововиявленими обставинами без задоволення, а виконання вироку було зупинено з 01.08.2016 по 24.11.2018р.
12.12.2018 року було повторно надіслано розпорядження про виконання вироку від 01.10.2015р.
За даними прикордонної служби, ОСОБА_7 17.12.2018 року виїхав з України, знаючи про те, що відмовлено в заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, а виправдувальний вирок скасовано, а тому є безпідставним твердження, що ОСОБА_7 не знав, що відносно нього має виконуватись вирок.
Крім того, судом не взято до уваги, що засудженому ОСОБА_7 призначалось також покарання у виді штрафу та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах всіх форм власності строком на 2 роки.
Судом не зазначено чи виконувались інші покарання штраф та додаткове покарання.
Щодо виконання додаткового покарання, то керуватися необхідно відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України.
Дані про причини невиконання покарання у виді штрафу у матеріалах відсутні.
За таких обставин не доведено, що з часу ухвалення вироку, ОСОБА_7 не ухилився від виконання вироку, бо ухвала Вінницького міського суду від 19.02.2019 року про наданий дозвіл на затримання ОСОБА_7 свідчить про його ухилення як до органів виконання покарань так і до суду, де всі судові засідання відбувалися у відсутність ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 задовільнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2019р. про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015р. скасувати.

В клопотанні захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015р. у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4