Справа № 289/480/20
Номер провадження 1-кп/289/55/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000102 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, на утриманні має малолітнього сина 2017 року народження, офіційно не працевлаштованого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2020 приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебували в приміщенні банкетного залу кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване по вул. Шевченка, 203А у с. Мала Рача Радомишльського району Житомирської області, де, демонструючи протиправну вседозволеність, виражаючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, під нікчемним приводом, діючи групою осіб та з особливою зухвалістю, використовуючи незначний привід, розуміючи, що перебувають в громадському місці, в присутності численних відвідувачів кафе, вирішили самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, шляхом нанесення побоїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відпочивали в цьому ж кафе разом із своїми рідними.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та почав наносити останньому удари, між ними зав`язалася бійка, в ході якої ОСОБА_4 хаотично почав наносити удари руками та ногами по тілу присутніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому спричинивши фізичний біль ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 ззаду схопив ОСОБА_7 за тулуб, відтягнув його в сторону та кинув на підлогу, потім декілька разів ударив кулаком в голову, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосяної частини голови, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав та надав покази, які не суперечать викладеним вище обставинам. При цьому зазначив, що він в той вечір святкував день народження товариша в кафе-барі в с. Мала Рача, був в стані алкогольного сп`яніння, за сусіднім столиком відпочивав потерпілий зі своєю компанією, з потерпілим раніше не був знайомий, спровокував конфлікт потерпілий, з яким обвинувачені в подальшому намагалися примиритися та попросити вибачення, однак, останній просить десять тисяч доларів компенсації. ОСОБА_4 повідомив суду, що у скоєному щиро розкаюється, та повідомив, що більше такого не повториться.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав, надав покази, які підтверджують викладені вище у вироці обставини, зазначив, що конфлікт між сторонами виник спонтанно, з потерпілим раніше не був знайомий, в той вечір святкували день народження, був в стані алкогольного сп`яніння, про скоєне шкодує та щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_7 про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.30), в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд кримінальної справи проводити без його участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду (а.с.22).

Переконавшись у тому, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнають свою вину в інкримінованому їм злочині, обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення та обмежується допитом останніх та дослідженням даних, які характеризують особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Такі дії повністю узгоджуються з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Згідно до ст. 337 КПК України, суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше в силу ст. 89 КК України не судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання надана формальна характеристика; розлучений, має на утриманні малолітню дитину.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , при цьому встановлено, що він: в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання надана формальна характеристика; неодружений.

Із змісту досудової доповіді Радомишльського РС філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області з питань пробації вбачається, що як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 не являються агресивними особами, обидва трудолюбиві, спокійні, спиртними напоями не зловживають, ніколи не сидять без роботи, мають сталі, добрі родинні стосунки, шкодують про вчинене, усвідомлюють негативні наслідки скоєного. Кожен має плани на майбутнє: ОСОБА_4 має намір примиритися з дружиною та разом виховувати сина, розпочати власний бізнес. ОСОБА_5 планує одружитися, заробити гроші на власний будинок, так як на даний час проживає з батьками. При цьому суд критично оцінює визначені органом пробації високі оцінки ризику вчинення повторного правопорушення та ризику небезпеку для суспільства, так як із змісту доповіді як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 загалом характеризуються позитивно, мають сталі сімейні зв`язки та добрі родинні відносини.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення умисного насильницького злочину, що посягає на громадський порядок і додатково на здоров`я особи, який віднесений кримінальним Законом за формальними ознаками до категорії злочинів середньої тяжкості з можливістю призначення покарання у виді обмеження волі. За матеріальною ознакою суспільної небезпеки ступінь тяжкості злочину характеризується його етіологією у сфері дозвілля, криміногенним фактором якої слугував ситуативний конфлікт на фоні алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На думку суду, обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за вчинення одного епізоду хуліганства, відсутність тяжких наслідків їх діяння та будь-яких претензій з боку потерпілого ОСОБА_7 , покарання доцільно призначити у виді обмеження свободи, оскільки таке покарання буде необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Застосування більш суворого виду покарання за конкретних обставин справи і поведінки обвинувачених, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

При призначені покарання суд також враховує молодий вік обвинувачених, їх позитивні соціально-психологічні характеристики, згідно змісту досудової доповіді, обидва обвинувачені розкаялися у вчиненому, намагалися вибачитися перед потерпілим, мають постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, бере до уваги думку прокурора, який в дебатах висловив позицію про застосування при призначенні покарання ст. 75 КК України, та позицію потерпілого, який на суворому покаранні не наполягав, тому суд приходить до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинувачених без ізоляції від суспільства.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно обвинувачених не накладався, процесуальні витрати відсутні, запобіжні заходи не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-378 КПК України, ч. 2 ст. 296 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази оптичний диск «Vebratim CD-R» з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1