ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002578 від 04.07.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною освітою, який неофіційно працює будівельником, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
встановив:
04.07.2018 року, близько 03:00 год., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих спонукань, у цілях власної наживи, з метою подальшої реалізації викрадених предметів, для задоволення своїх матеріальних потреб прийшов у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , де побачив дві захисні металеві решітки для вікон, які перебувають на балансі КП «Жилкомсервіс». Після чого у нього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, зняв з кріплень дві металеві решітки, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №15974 від 28.08.2018 склала 470,00 грн.
Після цього, ОСОБА_4 переніс викрадене майно до приміщення своєї квартири, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши КП «Жилкомервіс» матеріальну шкоду.
Таким чином, своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті.
Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичних обставин правопорушення, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 3ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій. За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Потерпілим від кримінального правопорушення є КП «ЖИЛКОМСЕРВІС», в особі представника потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що даний вид покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Цивільний позов заявлено не було.
Судові витрати по відшкодуванню вартості проведеної по справі судово-товарознавчої експертизи №15974 від 28.08.2018 року на суму 286,00 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а саме речові докази вважати повернутими власнику.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №15974 від 28.08.2018 року на суму 286,00 гривень.
Речові докази вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя