Справа № 296/2389/20
У Х В А Л А
Іменем України

30 березня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 27.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2020 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000193 від 27.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2020 ОСОБА_5 спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 знаходилися біля одного із під`їздів буд. АДРЕСА_2 , де в компанії розпивали алкогольні напої.

Цього ж дня близько 18 години повз вказане місце проходив ОСОБА_9 разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 , в ході чого ОСОБА_9 , підійшовши до останніх, привітався та пішов далі з ОСОБА_10 , а саме до яру, що за вищевказаним будинком, де в подальшому почав розпивати алкогольні напої з ОСОБА_10 .

Під час вказаного до них підійшли ОСОБА_5 і неповнолітній ОСОБА_8 та почали розмову, в ході якої між останніми на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. У подальшому у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 з корисливих мотивів, ОСОБА_5 дістав із правої кишені штанів, в які був одягнений, ніж, який завжди носить при собі. В ході чого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , побачивши ніж, почали тікати. ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_8 почали наздоганяти останніх, у ході чого ОСОБА_10 вдалося втекти, а ОСОБА_9 . ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_8 наздогнали та умисно заволоділи майном потерпілого, а саме: курткою, кофтою, штанами,

кросівками, мобільним телефоном марки «Додж» та грошовими коштами в сумі 20 гривень.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_9 , неповнолітній ОСОБА_8 кинув в праву область обличчя ОСОБА_9 частину цеглини, а ОСОБА_5 в свою чергу підійшов до ОСОБА_9 та ножем наніс декілька ударів в область шиї зправа. Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_9 впав на землю, при цьому подаючи ознаки життя. Побачивши це неповнолітній ОСОБА_8 взяв у ОСОБА_5 ніж і наніс ним в область шиї ОСОБА_9 ще декілька ударів.

Після цього ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_8 , діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб, скинули тіло ОСОБА_9 у яр та, утримуючи при собі вищевказане майно ОСОБА_9 , місце вчинення злочину покинули та викраденим майном у подальшому спільно розпорядились на власний розсуд.

Смерть ОСОБА_9 настала від множинних колото-різаних ран шиї, масивна крововтрата.

У клопотанні слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя вчинення кримінального правопорушення не встановлено в зв`язку з тим, що не завершено проведення експертного дослідження вилучених предметів та тіла потерпілого, може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, оскільки підозрюваний офіційно непрацевлаштований, негативно характеризується, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та проведення досудового розслідування у розумні строки, тому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор і слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просить врахувати, що він розкаюється у скоєному.

Захисник у судовому засіданні просить застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки підозрюваний вину визнає та надає пояснення.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 27.03.2020 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

28.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого,

свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколами огляду місця події від 27.03.2020; протоколом обшуку від

27.03.2020 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 27.03.2020 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 27.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.03.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 27.03.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 27.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.03.2020; протоколом огляду трупа ОСОБА_9 ; іншими доказами, отриманими в ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки знаряддя вчинення кримінального правопорушення не встановлено в зв`язку з тим, що не завершено проведення експертного дослідження вилучених предметів та тіла потерпілого. Також існує ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та іншого підозрюваного з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимою особою. Отже органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства; підозрюваний офіційно не працює тривалий час, що зумовлює відсутність законного джерела доходів; ОСОБА_5 є раніше судимою особою, тому слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 205, 206, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 27.03.2020 року з 11 год. 30 хв.

Строк дії ухвали до 24.05.2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1