Провадження № 1-кп/734/127/20 Справа № 734/1160/20
В И Р О К

іменем України

28 травня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000008 від 25.02.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшини 1 навчального курсу НОМЕР_1 , старшого сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді старшини 1 навчального курсу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст. 1-2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, Статуту, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, 07.02.2020 року близько 08 год. 00 хв. самовільно залишив розташування зазначеної військової частини, яка має чітко зазначені межі, та до моменту самостійного повернення 12.03.2020 року на місце несення служби, незаконно перебував поза межами військової частин.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, вказані у обвинувальному акті, та показав, що втомився від військової служби, а тому, щоб відпочити, 07.02.2020 року, перед ранковим шикуванням, самовільно, без дозволу командування, залишив територію військової частини. Під час незаконної відсутності на службі, проводив час на власний розсуд. 12.03.2020 року, усвідомивши неправомірність своїх дій, добровільно повернувся до розташування військової частини. Висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому злочині, сприяв його розкриттю, давав правдиві покази, і визнає дані обставини такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного, який посередньо характеризується за місцем проходження військової служби, раніше не судимий, є учасником бойових дій.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі. При цьому враховуючи особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбуття покарання, а тому, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від призначеного покарання з випробовуванням із іспитовим строком, поклавши обов`язки, встановлені ст. 76 КК України. На думку суду таке покарання буде необхідне та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати за відсутністю потреби.

Керуючись ст.ст. 368 та 374 КПК України, суд-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя