ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/258/20 Справа № 212/7550/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0001671 про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого:
22 грудня 2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України до 11 січня 2020 року включно.
Суд першої інстанції встановив, що ризики, визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зміни обвинуваченому раніше застосованого запобіжного заходу.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити обраний відносно нього запобіжний захід, з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Зазначив про недоведеність заявлених прокурором ризиків, а також про наявність на його утримання мати похилого віку а також сина-інваліда.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник та обвинувачений просили задовольнити апеляційну скаргу. При цьому обвинувачений вказав, що вже на протязі півтора року не доведена його винуватість.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Апеляційний суд, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі та, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Так, судом першої інстанції встановлено, що визначені ст. 177 КПК України ризики при обранні запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а саме можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення та ризик впливу обвинуваченого на свідків, що з врахуванням тяжкості інкримінованих злочинів та особи обвинуваченого і відсутності підстав для зміни запобіжного заходу, за висновком суду є доцільним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.
Апеляційний суд зважає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені декількох злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, які вчинив в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, не працює, що підтверджує наявність ризику вчинення ним нового чи іншого кримінального правопорушення. Судовий розгляд даного кримінального провадження продовжується, та судом першої інстанції встановлено вплив обвинуваченого на свідків, який останній проявляв під час процесуальної дії як допит свідків у судовому засіданні. Також зважає на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали ризики ухилення від суду.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляції на наявність у нього матері пенсіонерки, у якої на утриманні син інвалід, і які потребують його допомоги не підтверджені ним. Даних, які б свідчили, що вказані особи знаходяться на його утримані відсутні.
З огляду на наведене існування зазначених вище обставин, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, і більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, щодо ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4