ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3849/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/30/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне заволодіння транпортним засобом
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002666 стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, повернутий прокурору Харківської місцевої прокуратури №3.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що 29.05.2018 в ході досудового розслідування потерпілою ОСОБА_9 був поданий цивільний позов до ОСОБА_7 та ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, однак цивільний позов цивільному відповідачу ОСОБА_12 не вручався, розписка або інший документ, що підтверджувала б факт вручення цивільного позову йому до обвинувального акту не долучена. Сам обвинувальний акт складений та затверджений прокурором в цей же день 29.05.2018.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, у тому числі містить усі необхідні складові, передбачені п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а висновки суду, що зазначені в оскаржуваній ухвалі, не є підставами для повернення цього процесуального документа прокурору. Зазначає, що суд, дослідивши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_13 , дійшов до невірних висновків щодо статусу ОСОБА_12 в указаному кримінальному провадженні та вийшов за межі наданих йому повноважень, передбачених ст. 314 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, його захисника, а також потерпілого та представника потерпілого, які заперечували проти її задоволення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, з дотриманням норм ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, встановлений ст.291 КПК України.
Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, в тому числі вимог передбачених п.5 ч.2 цієї статті. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має чітко визначені частини, а саме стосовно формулювання обвинувачення (арк.2), фактичних обставин злочину, що інкримінується обвинуваченому, і які прокурор вважає встановленими (арк. 2), а також правову кваліфікацію цих злочинів з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (арк. 3).
Разом з цим, з ухвали суду першої інстанції вбачається, що до висновку про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 суд дійшов з тих підстав, що до обвинувального акту не долучено розписку, або іншого документу, що підтверджує отримання цивільним відповідачем - ОСОБА_12 копії цивільного позову, який був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного та в порушення п. 8 ст. 290 КПК України ОСОБА_12 не здійснено повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження та не ознайомлено з ними в частині, що стосується цивільного позову.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки, відповідно до матеріалів провадження, 29.05.2018 після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_9 подано позовну заяву про визнання ОСОБА_12 цивільним відповідачем та стягнення з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, який вчинено ОСОБА_7 (а.с.8-12).
Відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України цивільний відповідач є не будь-яка особа, а фізична особа або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
ОСОБА_12 , згідно відомостей, що містяться в позовній заяві, зареєстрований як фізична особа підприємець та організував підприємницьку діяльність, у тому числі з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів.
Відомостей щодо перебування в трудових відносинах ОСОБА_7 з ОСОБА_12 в позовній заяві не зазначено та у ході досудового розслідування не здобуто.
За таких обставин, враховуючи, що в позовній заяві не зазначено за яких умов ОСОБА_12 несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями ОСОБА_7 , колегія суддів вважає доводи прокурора слушними, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту такою, що підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Разом з цим, відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача. А тому не має процесуальних перешкод вирішити це питання при виконанні судом першої інстанції вимог ст. 315 ч. 2 п. 5 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вбачає безпідставність процесуального рішення суду першої інстанції, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акта прокурору, який відповідає вимогам норм ст.291 КПК України.
За таких обставин, висновки суду, що зазначені у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а постановлене рішення про повернення обвинувального акту прокурору - може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п.п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості апеляційних доводів прокурора та слушності вимог в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, дотримання розумних строків та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних принципів, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 21 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України. Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 9 ч.6, 404, 405, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 січня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4