Ухвала
Іменем України
27 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 591/7101/19
провадження № 51 6457 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , на ухвалу Сумського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року,

встановив:
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000320 від 27.12.2017 року на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Ухвалою Сумського апеляційного 06 грудня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на зазначену ухвалу місцевого суду на підставі ч. 4 ст. 399 КПК.
Прокурор Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , не погоджуючись з ухвалою судді Сумського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий апеляційний розгляд.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії ухвал, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, ухвала Сумського апеляційного 06 грудня 2019 року, про відмову у відкритті апеляційного провадження, є предметом касаційного перегляду, проте в цій частині доводів касаційної скарги необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Врахувавши такі вимоги процесуального закону, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 392 КПК, не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, та відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК виніс ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Щодо доводів касаційної скарги про те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження з цих підстав, апеляційний суд залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження, якими забезпечується право особи на апеляційне оскарження судових рішень, то вони не ґрунтуються на законі.
За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.
Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, як про це йдеться в касаційній скарзі.
В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.
За таких обставин, наявність визначених у законі обмежень щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
За таких обставин, доводи прокурора щодо порушення апеляційним судом вимог КПК є безпідставними. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 418 КПК.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , на ухвалу Сумського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3