Справа № 461/7522/19
Провадження № 1-кс/461/1584/20
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

06.03.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000647 від 02.08.2019 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуків 04.03.2020 року майно, речі та документи, мотивуючи клопотання тим, що такі мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідчий, згідно клопотання, просить проводити розгляд справи без його та прокурора участі.

ОСОБА_4 (володілець вилученого майна) та його захисник подали заяву, згідно якої клопотання не заперечили та просить проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року із наступними змінами та доповненнями, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, в особливо великих розмірах та наркотичних засобів, обіг яких обмежено, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 03.10.2019 року вчинив незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, в особливо великих розмірах та наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

04.03.2020 року ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та проведено ряд обшуків.

За результатами обшуку автомобіля яким користувався ОСОБА_4 марки «JEEP Cherokke», р.н. НОМЕР_1 (іспанська реєстрація) виявлено та вилучено:

- 143 запаковані фольговані блістери з надписом «Субітекс/SUBUTEX» з таблетками в загальній кількості 1000 одиниць;

- вирізку тканини з правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_4 з нашаруванням невідомої речовини білого кольору;

- змиви з обох рук ОСОБА_4 та з правої штанки джинсів;

- грошові кошти в сумі 50 доларів США та 1609 грн.;

- фольговані згортки;

- пару кольорових рукавиць;

- моб. тел. марки Fly з № НОМЕР_2 ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- сумочку чорного кольору/барсетку;

- картку Приватбанку № НОМЕР_5

- моб. тел. марки Леново з № НОМЕР_6 ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- водійське посвідчення на прізвище ОСОБА_4 серії НОМЕР_9 , 1 ключ до авто з брелком сигналізації та автомобіль ОСОБА_4 марки «JEEP Cherokke», р.н. НОМЕР_1 (іспанська реєстрація).

За результатами обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем реєстрації ОСОБА_4 виявлено та вилучено:

-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору;

- документи невідомого походження на прізвище ОСОБА_5 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 , ідентифікаційний код № НОМЕР_11 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_12 , посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_13 , картку члена українськобельгійської мультикультурної асоціації № НОМЕР_14 , службове посвідчення);

- сухі рослини зеленого кольору;

- мобільний телефон марки Самсунг з сім карткою НОМЕР_15 з ІМЕІ НОМЕР_16 з додатковим номером Viber НОМЕР_17 ;

Постановою слідчого від 05.03.2020 року вищевказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені речі, документи та предмети могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, могли бути використані під час вчинення злочину, потребують додаткового, в тому числі експертного, дослідження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Виявлені предмети і речовини можуть містити інформацію щодо причетності до вказаного кримінального правопорушення, його обставини, грошові кошти можуть бути такими, що отримані від незаконного обігу наркотичних засобів. Крім того, до таких коштів може бути застосована конфіскація, передбачена сакнкці

Разом з тим, згідно «Положення про паспорт громадянина України», забороняється вилучення паспорта у громадянина. Більш того, в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку відсутня вказівка на надання дозволу на вилучення паспортів. Відсутність у громадянина паспорта унеможливлює в повній мірі реалізацію його конституційних прав як громадянина, в тому числі трудових, медичних, тощо.
Той факт, що зазначені паспорти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні не є законною підставою для його утримання органом досудового розслідування, оскільки при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Наведених причин чи доводів органом досудового розслідування не зазначено, відтак не доведено обґрунтованість клопотання в цій частині.
Таким чином, органом досудового розслідування не було надано належних доказів необхідності подальшого утримання вилучених паспортів.
Крім того, органом досудового розслідування належним чином не обґрунтовано і не доведено необхідності накладення арешту на водійське посвідчення на прізвище ОСОБА_4 , а також на документи невідомого походження на прізвище ОСОБА_5 (ідентифікаційний код № НОМЕР_11 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_12 , посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_13 , картку члена українськобельгійської мультикультурної асоціації № НОМЕР_14 , службове посвідчення).

Отже, слідчим належним чином не обґрунтовано, що подальше утримання органом досудового розслідування вищевказаних документів є співмірним із завданням кримінального провадження, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права власника зазначеного документа.
Таким чином, дослідження та збереження, вилучених предметів, документів та речей, окрім паспортів, посвідчення водія, свідоцтва, картки та ідентифікаційного коду, мають важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим на даному етапі досудового розслідування, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим (окрім його частини яка стосується необхідності накладення арешту на паспорти, посвідчення водія, свідоцтва, картки та ідентифікаційного коду), у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно, яке було вилучене 04.03.2020 року, за результатами проведених обшуків автомобіля, яким користувався ОСОБА_4 , особистого обшуку ОСОБА_4 та домоволоідння за адресою реєстрації ОСОБА_4 :

- 143 запаковані фольговані блістери з надписом «Субітекс/SUBUTEX» з таблетками в загальній кількості 1000 одиниць;

- вирізку тканини з правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_4 з нашаруванням невідомої речовини білого кольору;

- змиви з обох рук ОСОБА_4 та з правої штанки джинсів.

- грошові кошти в сумі 50 доларів США та 1609 грн.;

- фольговані згортки;

- пару кольорових рукавиць;

- моб. тел. марки Fly з № НОМЕР_2 ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- сумочку чорного кольору/барсетку;

- картку Приватбанку № НОМЕР_5

- моб. тел. марки Леново з № НОМЕР_6 ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

- 1 ключ до авто з брелком сигналізації та автомобіль ОСОБА_4 марки «JEEP Cherokke», р.н. НОМЕР_1 (іспанська реєстрація);

- пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору;

- сухі рослини зеленого кольору;

- мобільний телефон марки Самсунг з сім карткою НОМЕР_15 з ІМЕІ НОМЕР_16 з додатковим номером Viber НОМЕР_17 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1