В И Р О К
іменем України
01 квітня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001778, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з професійно-технічною освітою, фізичної особи підприємця, холостого, раніше неодноразово судимого, останній раз 06 березня 2019 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого, раніше неодноразово судимого, останній раз 22 серпня 2013 року Броварським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 01 вересня 2017 року за відбуванням строку покарання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 жовтня 2019 року приблизно об 11:00 год. ОСОБА_6 знаходився на своєму робочому місті, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникнення у житло, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .
Надалі, у той самий день та час, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що для реалізації зазначеного злочинного умислу йому необхідна допомога іншої особи з транспортним засобом, зателефонував раніше знайомому ОСОБА_7 . Під час розмови ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 здійснити таємне викрадення будь-якого чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникнення у житло, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , на що отримав усвідомлену згоду, після чого вказані особи розподілили між собою ролі у вчинені злочину. Відповідно до узгодженої ролі ОСОБА_7 повинен був, застосовуючи транспортний засіб «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибути разом з ОСОБА_6 до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , після чого проникнути на його територію та відчинити хвіртку для ОСОБА_6 , після чого за допомогою завчасно заготовленого знаряддя злочину - викрутки та металевого ключа, ОСОБА_7 мав відчинити одне з метало-пластикових вікон житлового будинку, шляхом його віджиму, забезпечивши собі та ОСОБА_6 можливість подальшого проникнення через вікно всередину вказаного житлового будинку та здійснення таємного викрадення будь-якого чужого майна. У свою чергу ОСОБА_6 , повинен був проникнути спочатку на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , а вже після всередину житлового будинку разом з ОСОБА_7 з метою здійснення таємного викрадення будь-якого чужого майна.
У подальшому, 20 жовтня 2019 року, приблизно о 13:00 год., реалізуючи умови злочинної змови, відведених ролей, тобто свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникнення у житло, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прибули на транспортному засобі «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до домоволодіння АДРЕСА_4 , після чого, діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до раніше узгодженого плану злочинних дій, спочатку проникли на територію вказаного домоволодіння, після чого через вікно проникли до житлового будинку, звідки викрали телевізор «Sony BRAVIA KDL-50WF6xx/43 WF6xx/43RF4xx», вартістю 11639 грн, годинник «ROYAL 4485 ДЗС» вартістю 1435 грн, DVD плеєр «Elenberd ВМВР2430» вартістю 250 грн, відео камеру «Sony DCR-TRV460E» вартістю 500 грн, три мобільних телефони: «Lenovo - А1010а20» вартістю 100 грн, «Samsung-E1070» вартістю 100 грн, «Sony Ericsson К550І» вартістю 100 грн, та ноутбук «Lenovo G50-30» вартістю 2000 грн.

Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , доводячи свій єдиний злочинний умисел до кінця, помістили вищезазначене викрадене майно до транспортного засобу «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки в загальному розмірі 16124 грн.

ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав в повному обсязі. Показав, що з потерпілим до зазначених подій був знайомим: разом вчилися, підтримували приятельські відносини, так само як і з ОСОБА_7 20 жовтня 2019 року він зателефонував ОСОБА_7 , який після цього приїхав до нього на роботу на ж/м «Клочко». Він закрив майстерню і вони поїхали додому до потерпілого. В будинок лізти не планували, це вийшло спонтанно, просто видалася можливість. Він переліз через паркан, впустив на територію домоволодіння ОСОБА_7 та підтримав останнього, поки той відчиняв вікно викруткою. Після того, як вчинили крадіжку, поїхали в ломбард, що розташований біля залізничного вокзалу, де він заклав техніку, а телевізор, який в ломбарді не прийняли, продали випадковому перехожому. За все продане майно отримали близько 3000 гривень, які поділили навпіл. У вчиненому розкаюється. Просить врахувати, що його родичі намагалися відшкодувати потерпілому частину збитків, але ОСОБА_4 відмовляється приймати гроші.

ОСОБА_7 в суді також свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав в повному обсязі та показав, що потерпілого до зазначених подій не знав, а з ОСОБА_6 приятелювали. 20 жовтня 2019 року ОСОБА_6 подзвонив йому близько 11:00 год., коли він був на роботі, та сказав, що у останнього є знайомий, колишній однокласник, який винен йому чи то гроші за якийсь двигун, чи то двигун, й треба поїхати та забрати їх. Тоді він поїхав до ОСОБА_6 на автомобілі «дев`ятка», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Як він потім дізнався, ОСОБА_6 подзвонив однокласнику, але виявилося, що потерпілого вдома не було. По дорозі на місце обговорювали можливість проникнення в домоволодіння. Приїхали за адресою: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_4 , близько 13:00 год. Він думав, що вони будуть чекати на господаря, але потім ОСОБА_6 вирішив залізти у двір та самостійно забрати щось на ту суму, яку йому винен ОСОБА_4 . Для цього він переліз через паркан, та, відчинивши двері, покликав його. У дворі нічого цікавого не знайшли, тоді ОСОБА_6 запропонував залізти у будинок. Вони взяли у його машині інструменти. Після чого ОСОБА_6 підтримував його, як легшого з двох, і вони разом згори та знизу викрутками відчинили металопластикове вікно в будинок. Першим в будинок заліз він. ОСОБА_6 казав, що потерпілий працював десь закордоном і у нього є гроші, але грошей вони не знайшли, тому ОСОБА_6 вирішив взяти техніку. Вони забрали ноутбук та телевізор, а поки він підганяв машину, ОСОБА_6 набрав ще дрібної техніки, після чого вони поїхали в ломбард, який розташований біля залізничного вокзалу, де ОСОБА_6 заклав телефони та ноутбук. Телевізор в ломбарді не взяли, тому, що він був несправний. Потім знайшли чоловіка, який купив телевізор. Всього виручили три тисячі гривень, які в подальшому поділили навпіл та поїхали кожен додому. Свою частку грошей він віддав хворій дружині на ліки. Наступного дня приїхала поліція, і всі не продані речі, які знаходилися в машині, були вилучені. У вчиненому розкаюється.

Крім визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердження його фактичних обставин, винуватість як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , разом з дружиною. 20 жовтня 2019 року вони разом з дружиною близько 13:00 год. вийшли з будинку і коли біля 17:00 год. повернулися додому, то виявили, що на вікні кухні знята москітна сітка, а саме вікно відчинене. Коли увійшли всередину будинку, то побачили, що речі розкидані і відсутні належні йому телевізор «Sony DCR-TRV460E», годинник «ROYAL 4485 ДЗС», DVD плеєр «Elenberd ВМВР2430», відео камера «Sony DCR-TRV460E», мобільні телефони: «Lenovo - А1010а20», «Samsung-E1070», «Sony Ericsson К550І», а також ноутбук «Lenovo G50- 30», після чого він викликав поліцію. Обвинувачений ОСОБА_6 є його товаришем і останній в цей день близько 13 години телефонував йому з приводу того, щоб приїхати забрати свій двигун-станок, на що він відповів останньому, що зараз його з дружиною вдома не має. На цей час частина викраденого майна йому повернута поліцією.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що є «цивільною дружиною» потерпілого ОСОБА_4 20 жовтня 2019 року вона разом ОСОБА_4 поїхали гуляти у парк. Коли тільки вийшли з будинку за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 зателефонував, як їй тепер відомо, ОСОБА_6 , та спитав, чи може забрати свій двигун, на що ОСОБА_4 відповів, що його зараз немає вдома. Тоді ОСОБА_6 спитав, чи є вдома хтось інший, на що потерпілий відповів, що вдома немає нікого. Коли повернулися додому близько 16:58 год., побачили, що москітна сітка з вікна будинку стоїть на землі, а вікно відчинене. Зазирнули всередину та побачили, що у будинку хтось був. Вона одразу викликала поліцію. Це було о 17:02 год. Наступного дня вона знайшла на території домоволодіння викрутки та якусь залізяку: здається, «фомку».

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_11 показала, що є «цивільною дружиною» ОСОБА_7 . Про зазначені події дізналася вранці наступного дня, чи то 21, чи то 22 жовтня 2019 року, точніше пригадати не може. Вранці приїхала поліція та забрала її і ОСОБА_7 до відділку поліції. Вона їхала в машині з поліцейськими, а ОСОБА_7 слідував на своєму автомобілі «ВАЗ-2109». Після цього поліція вилучила з машини ОСОБА_7 добровільно видані ним крадені речі відеокамеру, обігрівач, годинник, куртку та жилетку. З цих речей раніше вона бачила лише жилетку, у якій ОСОБА_7 напередодні приїхав додому. ОСОБА_7 казав, що вони разом з ОСОБА_6 скоїли крадіжку на вул. Богомаза, та що саме крадіжку скоював сам ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 був водієм. Чи проникав останній у житло, їй не відомо.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 20 листопада 2019 року, ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходи до невідомої особи, яка в період часу з 13:00 год. до 17:00 год. 20 жовтня 2019 року таємно, шляхом віджиму метало-пластикового вікна проникла до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки викрала особисте майно.

У відповідності до протоколу огляду місця події, під час проведення 20 жовтня 2019 року в період часу з 20:10 год. до 20:40 год. огляду встановлено, що місцем події є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Під час огляду зафіксовано, що всередині будинку в житлових кімнатах розкидані речі. На метало-пластиковому вікні на кухні описані механічні пошкодження у вигляді вм`ятин на рамі. Також були виявлені та вилучені: 12 слідів пальців рук на липку стрічку з поверхні рами вікна, картонної коробки та пляшки у коридорі; 1 слід низу взуття на світлу дактилоплівку з підвіконня пошкодженого вікна та 1 слід низу взуття на світлу дактилоплівку з поверхні лінолеуму у кухні.

Під час додаткового огляду місця події 22 жовтня 2019 року з тильної сторони житлового будинку було виявлено та вилучено викрутку з чорною рукояткою, чорні окуляри та металевий ключ.

21 жовтня 2019 року слідчим поліції за протоколом огляду оглянуто та вилучено добровільно виданий ОСОБА_6 годинник «ROYAL 4485 ДЗС», який зі слів останнього він викрав з будинку АДРЕСА_4 .

Постановою слідчого від 21 жовтня 2019 року вилучений годинник визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання потерпілому.

Також, 22 жовтня 2019 року, згідно протоколу огляду, слідчим поліції в приміщенні ломбарду за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, б. 1, оглянуто та вилучено добровільно видані ОСОБА_12 для огляду мобільні телефони: «Lenovo - А1010а20», «Samsung-E1070», «Sony Ericsson К550І», а також ноутбук «Lenovo G50- 30»

Постановою слідчого від 22 жовтня 2019 року вказані мобільні телефони та ноутбук визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання потерпілому.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 22 жовтня 2019 року свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_6 як чоловіка, котрий 20 жовтня 2019 року приблизно о 17:40 год. до ломбарду, в якому він працює, за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 1, заклав ноутбук та три мобільні телефони.

Згідно протоколу огляду від 22 жовтня 2019 року, на підставі письмового дозволу ОСОБА_7 оглянуто автомобіль марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у фактичному володінні останнього. Під час огляду ОСОБА_7 добровільно видав з багажнику автомобіля відеокамеру «Sony» з сумкою та зарядним пристроєм, обігрівач «WILDWIND» білого кольору, покривало голубого кольору з білими смужками, DVD-плеєр «Elenberg».

Постановою слідчого від 22 жовтня 2019 року вилучені відеокамера з зарядним пристроєм та сумкою, DVD-плеєр, обігрівач і покривало визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому.

У відповідності до протоколу огляду від 23 жовтня 2019 року біля будинку № 106 по вул. Красноводська м. Дніпро, оглянуто та вилучено добровільно видані ОСОБА_7 жіноча жилетка синього кольору, годинник марки «Восток» без ремінця, годинник марки «FRANK-MULLER» з ремінцем чорного кольору, які за поясненнями ОСОБА_7 останній вкрав 20 жовтня 2019 року з домоволодіння по АДРЕСА_4 .

Постановою слідчого від 23 жовтня 2019 року вилучені жіноча жилетка і два чоловічих годинника визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому.

Під час слідчого експерименту, згідно відповідного протоколу від 24 листопада 2019 року, ОСОБА_7 показав механізм вчинення ним разом з ОСОБА_6 викрадення майна з будинку потерпілого

За висновком судової трасологічої експертизи № 5/4.6/1056 від 15 листопада 2019 року, одинадцять слідів пальців рук, вилучені під час огляду 20 жовтня 2019 року, придатні для ідентифікації за ними осіб і залишені не ОСОБА_6 і не ОСОБА_7 , а іншою особою. Один слід пальця руки, вилучений під час огляду 20 жовтня 2019 року, не придатний для ідентифікації за ними осіб.

Вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, доведена висновком судово-товарознавчої експертизи № 5340-19 від 25 листопада 2019 року, за яким станом на 20 жовтня 2019 року ринкова вартість викраденого майна становила:

-телевізора «Sony BRAVIA KDL-50WF6xx/43 WF6xx/43RF4xx» - 11639 грн;

-годинника «ROYAL 4485 ДЗС» - 1435 грн;

-DVD плеєра «Elenberd ВМВР2430» - 250 грн;

-відео камери «Sony DCR-TRV460E» - 500 грн;

-мобільного телефону «Lenovo - А1010а20» - 100 грн;

-мобільного телефону «Samsung-E1070» - 100 грн;

-мобільного телефону «Sony Ericsson К550І» - 100 грн;

-ноутбука «Lenovo G50-30» - 2000 грн.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії кожного з обвинувачених за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Суд вважає за необхідне зауважити, що за обвинувальним актом загальний розмір завданих потерпілому ОСОБА_4 спільними діями обвинувачених матеріальних збитків становить 16693 грн., тоді як при арифметичному підрахунку вартості зазначеного в обвинувальному акті майна встановлено, що вона дорівнює 16124 грн. Суд враховує, що розмір матеріальних збитків в 16693 грн. був встановлений органом досудового розслідування на підставі висновку судово-товарознавчої експертизи № 5340-19 від 25 листопада 2019 року і включає в себе, в тому числі, вартість обігрівача марки «WILDWIND» - 569 грн. В той же час, ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_7 не обвинувачуються у викраденні, окрім зазначеного в обвинувальному акті майна, ще й обігрівача марки «WILDWIND».

Оскільки за приписами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд в межах висунутого обвинувачення вважає встановленим загальний розмір завданих потерпілому ОСОБА_4 спільними діями обвинувачених, в 16124 грн., у зв`язку з чим судом внесені відповідні зміни до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання обом обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, є умисним, корисливим, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність декількох кваліфікуючих ознак в діях обвинувачених, роль кожного з обвинувачених у вчиненні злочину, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, яке було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене частково повернуте потерпілому, фактичну відмову потерпілого в судовому засіданні від часткового відшкодування завданих йому збитків, відомості про особу обвинувачених.

Зокрема, ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів, новий злочин вчинив в період іспитового строку, має постійне місце проживання, де характеризується опосередковано, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, страждає на тяжкі невиліковні захворювання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щиросердне каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки останній має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що не є ознакою злочину, яка впливає на його кваліфікацію.

ОСОБА_7 також є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів, має постійне місце проживання, де характеризується опосередковано, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення та повернення частини викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки останній має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого п. а, і, е ст. 93 КК України (1960 року), що не є ознакою злочину, яка впливає на його кваліфікацію.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті особливої частини КК України, оскільки суд не вбачає передбачених законом підстав для призначення обвинуваченим покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

До матеріалів справи долучена копія вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2019 року, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України засуджено до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Оскільки нове кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 в період іспитового строку, остаточне покарання за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення в період іспитового строку виключає можливість повторного звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

В той же час, щодо ОСОБА_7 , з огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність відомостей, які б негативно характеризували особу обвинуваченого, відповідну позицію потерпілого та прокурора, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжні заходи ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у виді тримання під вартою та домашнього арешту відповідно до набрання вироком законної сили з огляду на вид та розмір призначеного обвинуваченим покарання слід залишити без змін.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави в рівних частках підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме у розмірі по 706,53 грн.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

У межах кримінального провадження до розгляду було прийнято цивільний позов ОСОБА_4 , за яким він просить суд про солідарне стягнення з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на його користь відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, в розмірі 13139 грн, яка складається з вартості викраденого телевізора (11639 грн), та грошових коштів в сумі 1500 грн, а також про стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 20000 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги за позовною заявою та фактичні обставини, на яких вона ґрунтується.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не заперечують проти стягнення вартості телевізора, але вважають розмір відшкодування моральної шкоди завищеним.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, суд виходить з того, що завдання потерпілому шкоди внаслідок викрадення грошових коштів в сумі 1500 грн. виходить за межі висунутого обвинувачення, належними та допустимими доказами не підтверджена і така фактична обставина в межах вирішення цивільного позову визнається судом недоведеною, а позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення вартості викраденого телевізора, суд виходить з того, що такі позовні вимоги обвинуваченими визнані в повному обсязі, факт заподіяння потерпілому майнової шкоди у зазначеному розмірі в судовому засіданні доведено повністю. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 як особи, які спільними сумісними протиправними винуватими діями завдали такої шкоди, на підставі ст. 1166 ЦК України зобов`язані відшкодувати її солідарно і в повному обсязі. Спосіб відшкодування заподіяної шкоди грошима, відповідає характеру заподіяної шкоди та вимогам закону. На підставі викладених обставин, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що у відповідності до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_4 , яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, пов`язаною з проникненням до його житла та викрадення з нього майна в суттєвому для потерпілого розмірі, частиною з якого він не може користування і до цього часу.

Обидва обвинувачені, як особи, які спільними сумісними протиправними винуватими діями завдали потерпілому моральну шкоду, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України зобов`язані відшкодувати її солідарно в повному обсязі.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує роз`яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди, необхідним та достатнім за вказаних обставин є 3 000 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання, частково у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2019 року і остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з 25 жовтня 2019 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 год. до 06:00 год.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі по 706 (сімсот шість) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки з кожного.

Речові докази:

-викрутку з чорною рукояткою, чорні окуляри та металевий ключ, які знаходяться на зберіганні в Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

-годинник «ROYAL 4485 ДЗС», мобільні телефони: «Lenovo - А1010а20», «Samsung-E1070», «Sony Ericsson К550І», ноутбук «Lenovo G50- 30», відеокамеру «Sony» з сумкою та зарядним пристроєм, обігрівач «WILDWIND» білого кольору, покривало голубого кольору з білими смужками, DVD-плеєр «Elenberg», годинник марки «Восток» без ремінця, годинник марки «FRANK-MULLER» з ремінцем чорного кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути на солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 :

-відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, в розмірі 11639 грн;

-грошове відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 3000 грн;

а усього стягнути 14639 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення в іншій частині відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином відмовити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

01.04.2020