Справа № 405/1775/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2020 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000302, клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваному:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Любашівка Одеської області, Зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 263 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваному ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру про те, що він, невстановлені під час досудового розслідування час та місці за невстановлених обставин без передбаченого законом дозволу діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., придбав 13 предметів, що нагадують паперові пакунки, обмотані липкою стрічкою з фітелями, які, згідно з висновком експерта № 11/299 від 10.03.2020, є саморобними вибуховими пристроями, які споряджені саморобними вибуховими речовинами триперекисом ацетону та вибуховою речовиною по типу «окисник + відновник(паливо)» на основі сполук алюмінію, цинку та нітрату амонію (аміачної селітри), тим самим вчинивши придбання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок збуту вказаних 13 предметів, що нагадують паперові пакунки, обмотані липкою стрічкою з фітелями. З вказаною метою ОСОБА_4 у невстановлені під час досудового розслідування час та місці без передбаченого законом дозволу діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., перемістив 13 предметів, що нагадують паперові пакунки, обмотані липкою стрічкою з фітелями які, згідно з висновком експерта № 11/299 від 10.03.2020, є саморобними вибуховими пристроями, які споряджені саморобними вибуховими речовинами триперекисом ацетону та вибуховою речовиною по типу «окисник + відновник(паливо)» на основі сполук алюмінію, цинку та нітрату амонію (аміачної селітри), шляхом несення безпосередньо при собі, до автомобіля марки «Mazda 6» з номерним знаком на чорному фоні « НОМЕР_1 », тим самим, вчинив носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, ОСОБА_4 у невстановлені під час досудового розслідування час і місці, перебуваючи в автомобілі марки «Mazda 6» з прикріпленим номерним знаком на чорному фоні « НОМЕР_1 », який попередньо обрав для транспортування незаконно придбаних 13 предметів, що нагадують паперові пакунки, обмотані липкою стрічкою з фітелями, які, згідно з висновком експерта № 11/299 від 10.03.2020, є саморобними вибуховими пристроями, які споряджені саморобними вибуховими речовинами триперекисом ацетону та вибуховою речовиною по типу «окисник + відновник(паливо)» на основі сполук алюмінію, цинку та нітрату амонію (аміачної селітри), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., транспортував зазначені предмети в автомобілі, до місця збуту о 17 год. 40 хв. 12.02.2020 неподалік буд. АДРЕСА_3 , тим самим, вчинив носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
14 лютого 2020 року, близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 , навпроти буд. № 21 по проспекту Будівельників м. Олександрія Кіровоградської області, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., передав ОСОБА_6 13 предметів, що нагадують паперові пакунки, обмотані липкою стрічкою з фітелями, які, згідно з висновком експерта № 11/299 від 10.03.2020, є саморобними вибуховими пристроями, які споряджені саморобними вибуховими речовинами триперекисом ацетону та вибуховою речовиною по типу «окисник + відновник(паливо)» на основі сполук алюмінію, цинку та нітрату амонію (аміачної селітри), шляхом продажу, отримавши, у якості оплати, гроші в сумі 2500 грн., банкнотами, які раніше були оглянуті та вручені ОСОБА_6 для проведення оперативної закупки, тим самим вчинив збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив придбання, носіння, збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.
Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що мешканець м. Олександрія, ОСОБА_4 , у невстановлені під час досудового розслідування час та місці за невстановлених обставин діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., придбав чотири металевих циліндричних предмети, три з яких згідно з висновком експерта № 7/244 від 25.02.2020 є саморобними вибуховими пристроями, спорядженими саморобною вибуховою речовиною по типу «окисник + відновник (паливо)» на основі сполук алюмінію, цинку та нітрату амонію (аміачної селітри) із вогневим способом приведення в дію; четвертий металевий циліндричний предмет згідно з висновком експерта № 6/241 від 21.02.2020 є саморобним вибуховим пристроєм, який споряджений саморобною вибуховою речовиною триперекисом ацетону та мав саморобний електричний засіб приведення в дію у формі ниті накалювання з вивідними дротами в одній торцевій поверхні, тим самим ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
В подальшому ОСОБА_4 , у невстановлені під час досудового розслідування час та місці за невстановлених обставин без передбаченого законом дозволу незаконно придбані ним чотири металевих циліндричних предмети, три з яких згідно з висновком експерта № 7/244 від 25.02.2020 є саморобними вибуховими пристроями, спорядженими саморобною вибуховою речовиною по типу «окисник + відновник (паливо)» на основі сполук алюмінію, цинку та нітрату амонію (аміачної селітри) із вогневим способом приведення в дію; четвертий металевий циліндричний предмет - є саморобним вибуховим пристроєм, який споряджений саморобною вибуховою речовиною триперекисом ацетону та мав саморобний електричний засіб приведення в дію у формі ниті накалювання з вивідними дротами в одній торцевій поверхні, переніс до місця свого проживання: квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яку попередньо обрав місцем зберігання вибухових пристроїв, тим самим вчинивши носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Після цього з невстановленого під час досудового розслідування часу до 14.02.2020 22 год. 05 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., без передбаченого законом дозволу зберігав раніше придбані ним чотири металевих циліндричних предмети, три з яких згідно з висновком експерта № 7/244 від 25.02.2020 є саморобними вибуховими пристроями, спорядженими саморобною вибуховою речовиною по типу «окисник + відновник (паливо)» на основі сполук алюмінію, цинку та нітрату амонію (аміачної селітри) із вогневим способом приведення в дію; четвертий металевий циліндричний предмет - є саморобним вибуховим пристроєм, який споряджений саморобною вибуховою речовиною триперекисом ацетону та мав саморобний електричний засіб приведення в дію у формі ниті накалювання з вивідними дротами в одній торцевій поверхні, в обраному ним місці, а саме: за місцем свого проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де 14.02.2020 у період з 22 год. 05 хв. до 23 год. 36 хв. під час обшуку їх виявлено та вилучено. Тим самим ОСОБА_4 вчинив зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив придбання, носіння, зберігання, збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.
Під час розгляду клопотання прокурор та слідчий зазначили про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

У судовому засідання підозрюваний просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.

23.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке 17.12.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302, а саме у вчиненні придбання, носіння, зберігання, збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, санкцією якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 7 років.

Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, які ще в судовому засіданні не допитувалися.

Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків, доказів, що свідчать про їх існування під час розгляду слідчому судді не надано.

Обґрунтованість підозри та наявність ризиків, підтверджується повідомленням про підозру, протоколом допиту свідка, протоколом обшуку, протоколом освідування особи, висновком експерта (а.с. 10-16, 24-27, 28-34, 43-48,52-59,41-42, 63-131).

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Наявність у особи підозрюваного постійного місця проживання не є обставинами, що спростовують оголошену підозру та встановлені ризики.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час в Олександрійському міськ районному суді Кіровоградської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001859 від 29.06.2017 за ч. 1 ст. 263 КК України та у кримінальному провадженні № 0001506 від 13.05.2018 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 .
Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, при цьому слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваному ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід домашній арешт на строк до 23.05.2020 року, який полягає в забороні останньому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_4 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 23.05.2020 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, іншими учасниками у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях;
- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження до вказаного ними місця та у визначений час.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 23.05.2020 року.
Ухвалу передати до Олександрійського ВП ГУ НП України у Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7