Справа 524/984/20
Провадження 1-кс/524/546/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову оперуповноваженого Автозаводського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про відмову у порушенні кримінальної справи, передбаченого ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2020 року до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову оперуповноваженого Автозаводського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про відмову у порушенні кримінальної справи від 07 вересня 2006 року, передбаченого ст. 122 КК України, в якій просив: розпочати кримінальне провадження за ст.. 120, 122, 135-137, 140-142 КК України органом досудового слідства Державного чи обласного рівня; постанову Кременчуцького ГУ УМВС України у Полтавській області про відмову у порушенні кримінальної справи визнати недійсною; визнати ОСОБА_3 за фактом нещасного випадку 31.08.2006 року потерпілим і зобов`язати посадових осіб Кременчуцької міської лікарні № 3 виправити їх упущення і оформити акт форми Н-1, як первинний документ фіксації нещасного випадку, факту травми в результаті нещасного випадку під час здійснення виробничого процесу у якості представника незалежного аудиту України у місті Кременчуці, у статусі СПД ФО.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 .
Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Постановою оперуповноваженого Автозаводського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 07 вересня 2006 року було відмовлено у порушенні кримінальної справи зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 КК України.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів , висновків ревізій та актів перевірок , проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.
Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Відповідно ст.. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;
4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;
8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;
9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;

10) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося із дотриманням вимог щодо підслідності;

10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Кримінальне провадження закривається судом:

1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;

2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом;

3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Провадження щодо юридичної особи підлягає закриттю у разі встановлення відсутності підстав для застосування до неї заходів кримінально-правового характеру, закриття кримінального провадження чи ухвалення виправдувального вироку щодо уповноваженої особи юридичної особи.

Про закриття провадження щодо юридичної особи прокурор приймає постанову, а суд зазначає про це у виправдувальному вироку або постановляє ухвалу. Рішення про закриття провадження щодо юридичної особи може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 10 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

Рішення прокурора про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не є перешкодою для продовження досудового розслідування щодо відповідного кримінального правопорушення.

Копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи надсилається заявнику, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Тобто, у контексті положень ч. 5 ст. 110 та ст. 284 КПК України прийняте за результатами досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження повинне бути мотивованим, у ньому повинне бути зазначено, чому визнано, що наведені у повідомленні обставини та добуті під час досудового слідства докази вказують на відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення чи не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.
Зі скарги та пояснень заявника постає, що оперуповноваженим не було доведено правомірність відмови у порушенні кримінальної справи, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що оперуповноважений, який не є органом досудового розслідування, ухвалюючи постанову 07 вересня 2006 року, відмовив у порушенні кримінального провадження без дотримання та у порушення вимог вказаних норм КПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оцінки зібраних та перевірених доказів, а також, що постанова є невмотивованою щодо наведених у скарзі обставин, які не були встановлені та перевірені оперуповноваженим та органом досудового розслідування.
Інші вимоги у скарзі не підлягають розгляду в порядку визначеного КПК, оскільки вирішуються в порядку цивільного або адміністративного судочинства.
Тому, скарга підлягає частковому задоволенню. Необхідно визнати протиправною та скасувати постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 07 вересня 2006 року, передбаченого ст. 122 КК України.
Керуючись ст. ст. 110, 303,304,307 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову оперуповноваженого Автозаводського РВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 07 вересня 2006 року про відмову у порушенні кримінальної справи, передбаченого ст. 122 КК України
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: