Справа № 162/228/20
Провадження № 1-кс/162/69/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року селище Любешів.
Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , старшого слідчого поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого поліції про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України,
встановив:
Клопотання умотивовано тим, що приблизно о 16 годині 30 хвилин 15 березня 2020 року по вулиці Незалежності у селищі Любешів Волинської області працівниками поліції при перевірці документів у водія транспортного засобу марки «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 були виявлені невідповідності в посвідченні водія до відомостей інформаційної бази Національної поліції України, а саме: пред`явлене ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_2 на його ім`я згідно вказаної інформаційної бази оформлене на ОСОБА_5 . В ході проведення огляду місця події зазначене посвідчення водія вилучене. Відповідні відомості внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Постановою слідчого від 15 березня 2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, забезпечення проведення відповідної судової експертизи, запобігання знищення, відчуження чи спотворення вказаного майна, слідчий просить накласти на нього арешт.
Старший слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав.
Власник документу у судове засідання не з`явився.
Вивчивши клопотання, подані до нього матеріали досудового розслідування, проаналізувавши законодавство, доходжу наступних висновків.
У Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено відомості по факту виявлення працівниками поліції приблизно о 16 годині 30 хвилин 15 березня 2020 року по вулиці Незалежності в селищі Любешів Волинської області при перевірці документів у водія транспортного засобу марки «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 невідповідностей в посвідченні водія до відомостей інформаційної бази Національної поліції України, а саме: пред`явлене ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_2 на його ім`я згідно вказаної інформаційної бази оформлене на ОСОБА_5 .
Зазначена обставина підтверджена протоколом огляду місця події від 15 березня 2020 року, рапортами поліцейських.
У ході проведення огляду місця події було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Постановою слідчого від 15 березня 2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Згідно з статтею 167 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з частиною першою статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності з пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів кримінального провадження слідує, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
З огляду на встановлені у ході розгляду клопотання обставини арешт необхідно накласти шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування майном.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 170-174 КПК,
постановив:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування посвідченням водія серії НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 .
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя Любешівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1