пр. № 1-кс/759/1083/20
ун. № 759/2842/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участі прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000907, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 14.02.2020, приблизно о 16 годині 02 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно з метою подальшого збуту, зберігав (зовні схожу на) особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та наркотичний засіб метадон.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці за невстановлених досудовим розслідуванням обставини вирішив незаконно придбати особливо небезпечні наркотичні засоби з метою подальшого збуту. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці за невстановленими обставинами отримував від невстановленою досудовим розслідуванням особи наркотичні засоби, які в подальшому зберігав за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , зважував за допомогою електронних ваг та розфасовував у пакунки та в подальшому, збував шляхом розміщення закладок «схованок» та шляхом особистих зустрічей у районах міста Києва, за що отримував грошову винагороду.

14.02.2020, приблизно о 16 годині 02 хвилини, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , був викритий працівниками поліції, якими в ході санкціонованого обшуку, в кімнатах було виявлено та вилучено паперові згортки із порошкоподібними речовинами білого кольору, одну металеву коробку із грудко подібною речовиною білого кольору, три поліетиленові пакетики з пігулками, одну скляну банку, один поліетиленовий пакетик та чотири паперові згортки із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та пристрій для паління.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» встановлено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий,-

якому 15.02.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

14.02.2020 о 16 годині 02 хвилин ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом обшуку від 14.02.2020;

-протоколом затримання ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

-протокол допиту свідка ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який був присутній під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який був присутній під час проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12

-Протокол повідомлення про підозру ОСОБА_4 ;

-Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вищевикладене свідчить про необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

При цьому, враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Застава не може бути обрана, оскільки у підозрюваного відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання ним покладених обов`язків. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки він в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

У судовому засіданні прокурором клопотання підтримує.

Адвокат та підозрюваний просять застосувати більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що у відношенні підозрюваного слід застосувати такий запобіжний захід який не пов`язаний з триманням пів вартою.

Як вбачається з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань Святошинське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000907, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

15.02.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

14.02.2020 о 16 годині 02 хвилин ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Вирішення слідчим суддею питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у матеріалах даного клопотання, а також наданих стороною захисту, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин, наявність обставини, з якими закон пов`язує обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Як встановлено у судовому засіданні, підозрюваний раніше несудимий, не працює. Слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України викладених слідчим у клопотанні, а саме: спроба його переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення. Однак, прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою не знайшло своє доведення в судовому засіданні, та є таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню та застосовую більш м`який запобіжний захід яким є особисте зобовязання з покладанням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 183, 194, 195,196, 197, 309,376, 492 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000907, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2020 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання на іншу адресу;

3) не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Святошинське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1