Справа № 487/9079/19
Провадження № 1-кс/487/9475/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові Чобручі Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, що займає посаду слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
14.12.2019 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що
У проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000992 від 10.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України
В ході досудового розслідування встановлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1334 о/с від 15.11.2016 року капітана поліції ОСОБА_4 призначено на посаду слідчого СВ Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.
В силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_4 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22 і 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, вони зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені у ст. 24 цього Закону.
У зв`язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»
ОСОБА_4 прийняв присягу працівника Національної поліції України вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у своїй службовій діяльності керується та повинен знати Конституцію України і закони України, Укази Президента України та розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти МВС України та Національної поліції України, основні засади державної політики у сфері діяльності поліції, правила ділового етикету та професійної етики.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_4 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин при наступних обставинах.
02.06.2019 року, близько 02-00 год., у смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, неподалік кафе-бару «Меркурій», на проїжджій частині автодороги біля зупинки громадського транспорту, невстановлена особа, спричинивши тілесні ушкодження, відкрито заволоділа майном ОСОБА_8 .
У зв`язку з викладеним, 03.06.2019 року заступником начальника слідчого відділу Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за заявою ОСОБА_8 за вищевказаним фактом в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0000425, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та прийнято до свого провадження. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області у складі прокурорів ОСОБА_10 - старший групи, та ОСОБА_11 .
У подальшому, 14.11.2019 року за постановою начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 подальше досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні доручено групі слідчим СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 - старший групи, та ОСОБА_13 .
Так, 26.11.2019 року, більш точний час в ході розслідування не встановлено, слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 з власного мобільного телефону з особистим номером зателефонував на мобільний номер телефону ОСОБА_14 , який на той час перебував у м. Одесі, та викликав його у цей ж день до свого службового кабінету № 1 у приміщенні Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на що ОСОБА_14 погодився.
Цього ж дня, близько 11-00 год., ОСОБА_14 прибув до адміністративної будівлі Роздільнянського відділу поліції, де зустрівся зі слідчим ОСОБА_4 на вулиці біля будівлі, попередньо викликавши його у телефонному режимі. Зустрівшись, ОСОБА_14 разом зі слідчим ОСОБА_4 , на вимогу останнього, пройшли до адміністративної будівлі Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, яка розташована через дорогу від відділу поліції, де у службовому кабінеті на першому поверсі, номер наразі не встановлено, слідчий ОСОБА_4 і прокурор, особу якого на даній стадії досудового розслідування встановити не видалось можливим, почали розпитувати ОСОБА_14 про обставини грабежу, який мав місце 02.06.2019 року у смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, неподалік кафе-бару «Меркурій», при цьому протокол допиту не складали.
Після спілкування з прокурором та слідчим ОСОБА_4 , останній, наказав ОСОБА_14 покинути приміщення прокуратури, та очікувати його на вулиці, а коли слідчий вийшов, вони разом повернулися до Роздільнянського відділу поліції, де зайшли у службовий кабінет слідчого.
Перебуваючи у вищевказаному службовому кабінеті наодинці, слідчий ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_14 , що за версією слідства 02.06.2019 року, грабіж потерпілого ОСОБА_8 вчинено знайомим ОСОБА_14 ОСОБА_15 , при цьому сам ОСОБА_14 , начебто, причетний до цього злочину. Незважаючи на те, що ОСОБА_14 повністю заперечував будь-яку свою причетність до скоєного відносно ОСОБА_8 кримінального правопорушення, та констатував, що ним наразі взагалі подано документи до комісії для вступу на службу до органів Національної поліції України, слідчий ОСОБА_4 продовжував наполягати на його виннуватості у скоєнні злочину. При цьому слідчий ОСОБА_4 вимогливо запропонував ОСОБА_14 , якщо він бажає залишитись у цьому кримінальному провадженні у статусі свідка, та бажає уникнути проблем при проходженні атестації на службу до органів поліції, то він повинен йому передати певну суму грошових кошти, в іншому випадку буде вирішено питання про притягнення його до кримінальної відповідальності. Після виказаної ним вимоги, слідчий ОСОБА_4 дав ОСОБА_14 деякий час подумати та визначитись із сумою грошових коштів самостійно.
У подальшому, 09.12.2019 року, близько 11-30 год., слідчий ОСОБА_4 зателефонував зі свого мобільного телефону на телефон ОСОБА_14 , та з`ясувавши, що останній перебуває у м.Одесі, запропонував зустрітись з ним біля автостанції «Привоз».
Цього ж дня, близько 12-00 год., під час зустрічі на визначеному місці слідчий ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету на особисте збагачення, в порушення вимог статей 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п. 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського та посадових інструкцій, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 40 КПК України, не забезпечив швидке, повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування, спрямоване на повне та всебічне з`ясування усіх обставин скоєного злочину, натомість повторно наголосив ОСОБА_14 свою попередню вимогу та зазначив, якщо він не бажає бути притягнутим до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000425, як співучасник ОСОБА_15 у пограбуванні
ОСОБА_8 , то йому необхідно передати грошові кошти у розмірі 10 000 грн. Однак, у зв`язку із тим, що у ОСОБА_14 визначеної суми грошових коштів не було, слідчий ОСОБА_4 виказав йому остаточну суму у розмірі 7 500 грн., як таку, яку той має передати йому за не притягнення до кримінальної відповідальності, та як наслідок успішного проходження спец перевірки та вступу на службу до органів поліції. Наприкінці розмови, слідчий ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_14 , що коли він збере визначену ним суму грошових коштів, йому необхідно буде з ним зв`язатись, а після безпосередньої передачі грошей, він у свою чергу виправить усі данні в матеріалах кримінального провадження, які підтверджують причетність ОСОБА_14 до скоєного грабежу.
На незаконні вимоги слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , ОСОБА_14 був вимушений погодитись, оскільки не бажав для себе негативних наслідків кримінального характеру та позбавлення шансу вступити на службу до Національної поліції України.
У подальшому, 12.12.2019 року, близько о 16-00 год., слідчий ОСОБА_4 зі свого номеру мобільного телефону зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_14 , та дізнавшись від останнього, що він зібрав визначену ним необхідну суму грошових коштів, запропонував прибути 13.12.2019 року, близько обіду, до адміністративної будівлі Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на що ОСОБА_14 вимушено погодився.
13.12.2019 року, ОСОБА_14 , діючи за вказівкою слідчого ОСОБА_4 , прибув до м.Роздільне Одеської області, де близько о 14-50 год. зустрівся з останнім перед центральним входом до адміністративної будівлі Роздільнянського РВ ГУ ДМС України в Одеській області, розташованої по вул. Ярослава Мудрого, 5 у м. Роздільне Одеської області, та на незаконну та протиправну вимогу передав йому неправомірну вигоду у вигляді грошей у сумі 7 500 грн. за не притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000425 за скоєння у співучасті з ОСОБА_15 грабежу громадянина ОСОБА_8 .
Відразу після отримання неправомірної вигоди, близько о 15-10 год. ОСОБА_4 біля входу у приміщення Роздільнянського РВ ГУ ДМС України в Одеській області було затримано у порядку ст. 208 КПК України, предмет неправомірної вигоди 7 500 грн. було виявлено та вилучено під час огляду місця події на землі біля ОСОБА_4 , які випали у нього з рук під час затримання.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра пред`явлена їх підзахисному є необґрунтованою та відсутність належних та допустимих доказів, як на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені вказаного кримінального правопорушення, так і наявності ризиків, на існування яких посилається прокурор у клопотанні.

Одночасно, враховуючи наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, незадовільний стан здоров`я підзахисного, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, вважав за доцільне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні встановлено, що 10.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000992 внесено відомості за матеріалами правоохоронних органів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

13.12.2019 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано ОСОБА_4 .

13.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України підтверджується: заявою ОСОБА_14 від 09.12.2019 року, поясненнями ОСОБА_14 від 09.12.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.12.2019 року, протоколом затримання ОСОБА_4 від 13.12.2019 року, протоколом освідування ОСОБА_4 від 13.12.2019 року, протоколом огляду місця події від 13.12.2019 року.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у сфері службової діяльності, за яке передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.
Будучи діючим працівником правоохоронних органів, ОСОБА_4 обізнаний з порядком та методикою ведення досудового розслідування, а отже може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вживати заходи впливу на ще не допитаних свідків та інших осіб з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності зі сторони слідчого наявність ризику передбаченого п. п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, перебуває у фактично шлюбних відносинах, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Також суддя враховує, що ОСОБА_4 є діючим працівником правоохоронних органів, завданням яких є захист прав та інтересів громадян, громадської безпеки та порядку

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має постійне місце проживання та родину, що свідчить про зменшення ризику переховування від органів досудового розслідування, але не усуває всіх інших, встановлених судом ризиків.

Отже застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, на доику слідчого судді є необґрунтованим та невиправданим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання ОСОБА_4 під вартою слід рахувати з 15-10 години 13.12.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, відповідно до наданої стороною захисту Декларації про майновий стан , дохід ОСОБА_4 за 2018 рік становить 122035 грн., наявність на утриманні двох малолітніх дітей, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 11.02.2020 року 15-10 години.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить п`ятдесят три тисячі гривень.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого ОСОБА_6 кожної другої п`ятниці місяця о 15-00 годині за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 59-А, до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;

- не відлучатися із с.Нові Чобручі Роздільнянського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_14 та іншими свідками у даному кримінальному провадженні.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1