Ухвала

Іменем України
23 грудня 2019 року

м. Київ
Справа № 536/1046/16-к

Провадження № 516341ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23 січня 2017 року щодо нього,
встановив:
Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області

від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк

11 років.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 січня 2017 року вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ (далі ВССУ) від 06 червня 2017 року засудженому

ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23 січня 2017 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про необхідність здійснити повторнийперегляд у касаційному порядку вироку та ухвали судів першої та апеляційної інстанцій щодо нього Касаційним кримінальним судом Верховного Суду.
Вивчивши касаційну скаргу та перевіривши додані до неї матеріали, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження

з наступних підстав.
Зі змісту положень статей 424, 425 КПК вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи.
Як указано в рішенні Конституційного Суду України від 11 березня 2010 року

№ 8-рп/2010, «визначення у положенні пункту 8 частини третьої

статті 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини першої статті 8, статті 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду».
З урахуванням зазначеного та того, що ухвалою ВССУ від 06 червня 2017 року засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою з підстави, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів робить висновок про те, що ОСОБА_4 використав своє право на касаційне оскарження судових рішень щодо себе, у зв`язку із чим зазначені вирок та ухвала не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге.

Ухвала ВССУ від 06 червня 2017 року також не є судовим рішенням, що відповідно до ст. 424 КПК може бути оскаржене в касаційному порядку.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до КПК та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте, цим Закон не передбачено можливості перегляду Верховним Судом в касаційному порядку ухвал ВССУ, постановлених ним як судом касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані вирок

та ухвала щодо ОСОБА_4 не можуть бути предметом повторного розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23 січня 2017 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3