Справа № 638/29/18
Провадження № 1-кп/638/270/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2020 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м. Харкові, громадянки України, росіянки, з вищою освітою, одруженої, не військовозобов`язаної, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -
потерпілої ОСОБА_9
підсудної ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
Підсудна ОСОБА_7 07 грудня 2017 року, близько 19 години 10 хвилин, перебуваючи на вході до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , під час сварки з потерпілою ОСОБА_9 , яка раптово виникла на грунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, кулаками рук нанесла останньої множинні удари в область тулуба та обличчя. Внаслідок нанесення ОСОБА_7 множинних ударів потерпілої ОСОБА_9 були спричинені : садна лінійної форми у ділянці лівої щоки, у ділянці зовнішнього кута лівого ока, у ділянці внутрішнього кута лівого ока з переходом на лівий скат носу, у ділянці лівої носо губної складки, у ділянці правого крила носу та на передній поверхні грудей у ділянці проекції тіла правої ключиці, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні підсудна ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України визнала повністю та пояснила, що 07.12. 2017, близько 19:10 години, перебуваючи на вході до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , під час сварки з потерпілою ОСОБА_9 , яка раптово виникла на грунті особистих неприязних стосунків, кулаками рук нанесла останньої декілька ударів в область тулуба та обличчя, чим заподіяла тілесні ушкодження. У зв`язку зі станом здоров`я за викликом до суду не прибувала, про причини неявки суд не повідомляла, за місцем мешкання не проживала. Про те, що ухвалою суду її було оголошено в розшук, обізнана не була. Вину визнає в повному обсязі, кається у скоєному, цивільний позов визнає в повному обсязі.
Оскільки підсудна ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_7 за ст. 125 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як вона своїми умисними діями вчинила умисне легке тілесне ушкодження.
При визначенні підсудної ОСОБА_7 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудної, яка раніше не судима, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудної ОСОБА_7 судом визнається щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудної ОСОБА_7 судом не встановлено.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудної ОСОБА_7 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини та міцних родинних та соціальних зв`язків, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_7 можливо з застосування до неї міри покарання у вигляді штрафу на користь держави, у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Запобіжний захід у відношенні підсудної ОСОБА_7 не обирався.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлений цивільний позов у відшкодування моральної шкоди на суму 5000 гривень, яка є моральною шкодою заподіяною внаслідок неправомірних дій підсудної.
У судовому засіданні підсудна ОСОБА_7 цивільний позов визнала в повному обсязі, не заперечуючи проти стягнення з неї на користь потерпілої зазначеної суми у відшкодування заподіяної нею моральної шкоди.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудної ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого її вищевказаного злочину, так і розмір зазначеного цивільного позову, проти яких остання не заперечує, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі, стягнувши з підсудної ОСОБА_7 вказану суму на користь потерпілої.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити її покарання, на підставі цього закону у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Запобіжний захід у відношенні засудженої ОСОБА_7 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000 гривен.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1