Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/209/19
Провадження № 1-кп/506/13/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2020с.м.т.Окни

16 січня 2020 року Красноокнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 25.03.2019 року за №0000066 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою базовою освітою, в шлюбі не перебуває, працює по найму, раніше судимого:

1) 05.11.2010 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 10.08.2011 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185,ст.71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі;

3) 26.12.2011 року Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; 14.11.2014р. рішенням Богунського районного суду м. Житомира, на підставі ст.81 КК України, звільнений умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 26 днів;

4) 07.02.2018р. Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

5) 05.04.2018 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185,ч.4 ст.70 ,ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 10 квітня 2019 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

В кінці січня 2019 року близько 08.00 г ОСОБА_4 , який раніше був судимий за скоєння злочинів проти власності, судимості не зняті та не погашені, правомірно перебуваючи в будинку ОСОБА_7 ,яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,помітив в шафі однієї із кімнат два мобільних телефони і , скориставшись відсутністю ОСОБА_7 , вирішив їх викрасти.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення умисно, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки « Ergo F181 Step» вартістю 250 грн та мобільний телефон «Samsung CT-1» ,вартістю 1100 грн, завдавши потерпілій ОСОБА_7 шкоду на загальну суму 1350 грн..

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та повідомив, що він дійсно у січні 2019 року перебував в гостях у ОСОБА_7 і взяв два її телефони . Однак він забрав ці телефони з метою спонукання ОСОБА_7 до повернення останньою телефонів ,які вона взяла у нього. В подальшому один телефон - сенсорний він дав ОСОБА_9 , щоб її син відремонтував його. Другий телефон він обміняв на такий же у жінки , з якою працював, мешканки с.Антонівка на прізвисько ОСОБА_10 /в подальшому судом було встановлено прізвище вказаної особи ОСОБА_11 /, так як у останньої телефон був у кращому стані, а в телефоні, який він взяв у ОСОБА_7 , западали деякі кнопки.

Крім визнання, винуватість ОСОБА_4 підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так , потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, що у січні 2019 року у неї в гостях був ОСОБА_12 , залишився ночувати, а коли він пішов, то ввечері вона виявила зникнення 2 телефонів. Одразу в поліцію не звернулася, бо не могла знайти документів на телефони. Потім вона намагалася сама знайти ОСОБА_13 , і лише приблизно через два місяці, коли випадково побачила ОСОБА_13 , повідомила про крадіжку в поліцію. На теперішній час телефони їй повернуті і претензій до обвинуваченого вона не має.

В подальшому потерпіла у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність та не наполягала на суворому покаранні.

Крім того, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили, що ОСОБА_12 передав їх сину телефон для ремонту, однак про крадіжку їм нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що вона разом з ОСОБА_4 працювали у саду на початку 2019 року і він запропонував їй обмінятися телефонами, на що вона погодилася. Назву телефона вона точно не пам`ятає , але у неї був точно такий же телефон, як і у ОСОБА_17 . Однак вказаний телефон вона розбила і тому надати для огляду не може.

Крім того, судом були досліджені письмові докази :

- виписка із ЄРДР від 25 березня 2019 року № 0000066, згідно з якою 24 березня 2019 року надійшла заява від ОСОБА_7 про викрадення з її будинку на початку січня 2019 року мобільних телефонів «Ergo » та «Samsung» ( а.п. 62);

- заява ОСОБА_7 від 24 березня 2019 року , у якій остання повідомляє про викрадення ОСОБА_4 на початку січня 2019 року із її будинку, під час перебування останнього у неї в будинку в гостях , її мобільних телефонів « Ergo » та «Samsung» ( а.п.63 ) ;

- протокол огляду від 24 березня 2019 року, з фототаблицями, в ході якого ОСОБА_4 в с.м.т.Окни видав мобільний телефон « Ergo F181 Step» темного кольору з корпусом червоного кольору, IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 та повідомив, що вказаний телефон викрав у ОСОБА_7 / а.п. 68-69/;

- протокол огляду від 24 березня 2019 року, з фототаблицями, в ході якого ОСОБА_18 в с.Новосамарка Окнянського району видала мобільний телефон «Samsung CT-1» темного кольору та повідомила, що вказаний телефон близько 2-х місяців тому їй передав ОСОБА_4 для ремонту. / а.п.70-71/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2019 року , з фототаблицями та відеозаписом, де підозрюваний ОСОБА_4 показав та розказав, як саме він скоїв викрадення телефону із будинку ОСОБА_7 / а.п. 73-75/.

- довідка про вартість телефонів « Ergo F181 Step» - 250 грн та «Samsung CT-1» - 1100 грн / а.п.64 /.

Вищезазначені мобільні телефони визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 / а.с. 65,66/

Таким чином, перевірка судом вищеозначених доказів дозволяє суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у встановленому у судовому засіданні об`ємі.

Приведений об`єм доказів суд визнає достатнім, самі докази допустимими, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу вироку відносно обвинуваченого .

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору достатності, допустимості та достовірності , суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна ,скоєне повторно, і його вина в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена повністю.

Суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого щодо нібито відсутності у нього умислу на викрадення телефонів і їх заволодіння лише з метою спонукання потерпілої до повернення йому його телефону.

Так, обвинувачений з моменту викрадення телефонів не повідомляв потерпілу про такі умови повернення телефонів , що підтвердив і він, і потерпіла. Крім того, обвинувачений фактично розпорядився викраденими телефонами, передавши їх третім особам, що свідчить про відсутність наміру повернення телефонів. Тому такі пояснення обвинуваченого суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за скоєння інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії середньої тяжкості , також повною мірою вивчена особа обвинуваченого.

Обвинувачений свою вину визнав, розкаявся у скоєному, завдана шкода відшкодована, потерпіла не має до обвинуваченого претензій та просить його суворо не карати, обвинувачений на обліку у нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Разом з тим, судом взято до уваги, що обвинувачений скоїв новий злочин невдовзі після засудження за скоєння аналогічного злочину за вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року, а це свідчить про його схильність до протиправної поведінки, небажання ставати на шлях виправлення та його небезпеку для суспільства.

Таким чином, призначаючи покарання, суд дає оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, враховуючи при цьому фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, характер та тяжкість вчиненого злочину, спосіб його вчинення, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, та, проаналізувавши докази кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання норм Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, будуть досягнуті лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі з призначенням покарання в межах санкції статті.

При призначенні покарання обвинуваченому слід застосувати положення ст.71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року, зміненим ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року, згідно з якими останній засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі і відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2011 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Крім того, вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року ,яким ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року та до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 23 жовтня 2003 року / зі змінами / «Про практику призначення судами кримінального покарання», слід виконувати самостійно.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року ,яким ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, також має виконуватися самостійно.

Так як обвинувачений ОСОБА_4 вже відбуває покарання за вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року, зміненим ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року, то запобіжний захід відносно нього не обирався .

При цьому у строк відбування покарання слід зарахувати строк, з якого ОСОБА_4 утримується під вартою - з 20 серпня 2019 року.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст.100 КПК України та вважати речові докази - телефони « Ergo F181 Step» та «Samsung CT-1» переданими потерпілій ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі .

Відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком та покарання, призначеного вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 05 квітня 2018 року, зміненим ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року, до відбування вважати 4 / чотири / роки 8 місяців позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк тримання під вартою і початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання 20 серпня 2019 року.

Речові докази телефон « Ergo F181 Step» та «Samsung CT-1» вважати переданими потерпілій ОСОБА_7 .

Подані прокурором до суду матеріали кримінального провадження № №0000066 зберігати разом зі справою протягом всього часу зберігання.

Вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року, яким ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.

Вирок Красноокнянського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року ,яким ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1