Справа № 461/2147/20
Провадження № 1-кс/461/1648/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру, а також на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру, а також на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 28 лютого 2020 року слідчим СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_5 підозрюваному ОСОБА_6 , за участю захисника, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.333 КК України. Зазначає, що повідомлення про підозру вручається особисто в день його складення у спосіб передбачений КПК України. Вважає, що у повідомленні невірно вказано про виникнення у ОСОБА_7 умислу на незаконне переміщення через митний кордон України без відповідного дозволу артилерійського тягача АТС - 59Г, що є товаром військового призначення. Слідством не враховано, що вищевказаний тягач не перебував ніколи та не перебуває на озброєнні в ЗСУ. Стверджує, що ОСОБА_8 не виконав жодної необхідної умисної дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки не мав наміру його вчиняти. Окрім того, зазначив, що слідчий не надав для ознайомлення матеріали кримінального провадженні, чим порушив ст. 42 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній. Зазначив, що артилерійський тягач не перебуває на озброєнні в ЗС України. Тому, він не може вважатися військовою технікою. Він неодноразово перепродавався, в тому числі за кордон.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Зазначив, що процедура вручення повідомлення про підозру дотримана. Окрім того, є висновок експерта, про те, що артилерійський тягач АТС-95Г належить до військової техніки. Тому, він мав переміщуватися через кордон у спеціальному порядку.

Заслухавши пояснення заявника та слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 10.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 333 КК України.

28 лютого 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 333 КК України. Зміст підозри: ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) діючи умисно, протиправно, в порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, намагався незаконно вивезти за межі території України артилерійський тягач АТС-59Г без наявності дозволу на право здійснення експорту товарів, включених до Списків товарів, міжнародні передачі яких підлягають експортному контролю.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Судом встановлено, що заявник передчасно оскаржив повідомлення про підозру, з порушенням строку встановленого п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України. На момент звернення ОСОБА_3 до суду із даною скаргою (06 березня 2020 року) з дня повідомлення про підозру (28 лютого 2020 року) не минуло два місяці.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йоникайло проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 333 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

З поданої скарги вбачається, що заявник фактично незгоден з підозрою у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставною, при цьому просить її скасувати. Обґрунтовує свою незгоду тим, що в діях ОСОБА_9 відсутній умисел на вчинення кримінального правопорушення; артилерійський тягач не належить до військової техніки та в діях останнього відсутні ознаки вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.333 КК України, в якому він підозрюється.

Отже, заявник по суті просить слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи. Адже з огляду на доводи сторони захисту та заперечення сторони обвинувачення слідчим суддею не встановлено факту спростування під час досудового розслідування доказів, що давали підстави для підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.333 КК України. Крім цього, очевидної недопустимості доказів на даній стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає.

Слідчий суддя також не вбачає порушення порядку повідомлення ОСОБА_9 про підозру. З матеріалів справи встановлено, що зміст письмового повідомлення про підозрувідповідає вимогам ст. 277 КПК України. Воно вручене підозрюваному в присутності захисника в день його складення, 28 лютого 2020 року. Підозрюваному роз`яснені та оголошені його права, вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, про що свідчить його підпис та захисника у повідомленні про підозру.
Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині скасування повідомлення про підозру, необхідно відмовити.

Щодо вимоги скарги в частині невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, суд зазначає, що у матеріалах скарги немає доказів звернення ОСОБА_3 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відмови у внесенні відомостей в ЄРДР. Відтак, підстави для задоволення скарги у цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру, а також на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді в частині повідомлення слідчого про підозру може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1