Справа №463/2377/20
Провадження №1-кс/463/1442/20
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

19 березня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001987 від 24 серпня 2019 року. Просить скасувати вказану постанову.
Скаргу мотивує тим, що про існування оскаржуваної постанови довідалась лише 7 березня 2020 року, однак копію такої їй так вручено не було. З постановою не погоджується, оскільки вважає таку наслідком однобічного, неповного та упередженого розслідування під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів, не проведено необхідних слідчих дій, зокрема допиту ОСОБА_5 на якого вона вказала як на особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження. Висновок слідчого є передчасним, оскільки не дослідженні всі обставини у справі, а тому досудове розслідування не може вважатись об`єктивним і повним.
В судове засідання скаржник не з`явилась, подала заяву, відповідно до якої скаргу підтримує в повному обсязі, розгляд такої просить проводити у її відсутності.
Слідча ОСОБА_4 або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце проведення такого, про причини неявки не повідомила.
19 березня 2020 року на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0001987 від 24 серпня 2019 року
За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого або іншого представника органу досудового розслідування, а також у відсутності скаржника та прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.
Оглянувши матеріали кримінального провадження № 0001987 від 24 серпня 2019 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З матеріалів скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0001987 вбачається, що Личаківським ВП ГУ НП у Львівській області здійснювалось досудового розслідування вказаного кримінального провадження з правовою кваліфікацією діянь за ч. 1 ст. 125 КК України.
Слідча СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 11 вересня 2019 року винесла оскаржувану постанову. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про вручення оскаржуваної постанови скаржнику.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчою проведено допит потерпілої ОСОБА_3 , під час якого остання повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень її сусідом ОСОБА_6 ; проведено судово-медичну експертизу, за наслідками якої встановлено факт спричинення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень (висновок експерта № 825 від 5 вересня 2019 року). Слідчим надано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, в тому числі на допит в якості свідків мешканців будинку та встановлення можливих причетних осіб до вчинення злочину.
На виконання доручення матеріали кримінального провадження містять два рапорти оперативного працівника Личаківського ВП м. Львова ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 з яких вбачається, що не встановлено причетної особи до заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Слідчий суддя критично відноситься до вказаних рапортів, оскільки такі не містять дати їх складання, а також реєстрації в органі досудового розслідування. А тому не можуть вважатись такими, що свідчать про належне виконання доручення слідчого.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування слідчою не вчинено належних слідчих дій з приводу перевірки показів потерпілої про спричинення їй тілесних ушкоджень сусідом на ім`я ОСОБА_8 .
Крім того, у випадку сумнівів в показаннях потерпілої, орган досудового розслідування вправі призначити судову психологічну експертизу з використанням поліграфа.
Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскаржувана постанова не відповідає вимогам зазначеної норми КПК України, з описаних вище обставин, оскільки слідчим не здійснено всіх можливих і необхідних слідчих дій, які дали б обґрунтовані підстави вважати про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що оскільки кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, то в постанові повинно бути вказано в діянні кого відсутній склад кримінального правопорушення, а оскаржувана постанова таких відомостей не містить.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 11 вересня 2019 року винесена передчасно і підлягає скасуванню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001987 від 24 вересня 2019 року скасувати.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1