Справа № 462/7864/19
провадження 1-кп/462/293/20
У Х В А Л А
21 січня 2020 року

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Львові матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001375 від 01.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:
16.12.2019 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001375 від 01.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд, оскільки вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає, вважає, що справа може бути призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений заперечив проти призначення справи до судового розгляду. Захисник обвинуваченого проти призначення справи до судового розгляду не заперечив, однак подав клопотання, в якому просить надати обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 тимчасовий доступ до документів Офісу генерального прокурора, а саме до витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 001375 від 01.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України з форми "Правопорушення", з вкладки "Рух провадження" з можливістю отримання належним чином завірених копії (витягів, роздруківок) на паперовому та електронному носіях в приміщенні Офісу генерального прокурора, яка знаходиться за адресою: вул. Різницька,13/15 м. Київ, 01011. В обгрунтування даного клопотання покликається на те, що дані документи необхідні з метою подачі в подальшому в силу ч. 2 ст. 303 КПК України скарг на дії слідчого або прокурора, які можуть бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про тимчасовий доступ до даних документів, покликаючись на те, що дане питання було вирішено ухвалою від 03.12.2019 року слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та відмовлено в задоволенні даного клопотання. Кримінально-процесуальним законодавством не передбачено оскарження процесуальних рішень слідчого судді на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вимоги до обвинувального акту встановлені у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно із положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі. Такий виклад повинен бути чітким, однозначним і не допускати подвійних трактувань, адже це є однією із гарантій можливості здійснення особою свого права на захист від пред`явленого обвинувачення.

Такої позиції дотримується, зокрема, Європейський суд з прав людини, який в рішенні від 25 липня 2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив про неприпустимість формального підходу до формулювання обвинувачення. Так, Європейський суд наголосив, що «у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту».

Натомість, як слідує з обвинувального акта, виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення, не дає можливості однозначно стверджувати, які ж саме дії ставляться йому у вину. Так, прокурором при викладені фактичних обставин справи зазначено, що " ОСОБА_4 вчинив пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, та в інтересах третіх осіб, дій з використанням службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України". В подальшому в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення зазначено, що " ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, та в інтересах третіх осіб, дій з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України". Тобто у викладі фактичних обставин справи дії особи кваліфіковано за ч. 3 ст. 369 КК України за кваліфікуючою ознакою "пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище", однак у формулюванні обвинувачення дії особи вже кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме "пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі". З наведеного опису обвинувачення не зрозуміло, за частиною якої статті кваліфіковано дії особи.

Це є суттєвим недоліком, який допущений в обвинувальному акті та потребує усунення, щоб в подальшому не виникало жодних сумнівів у відсутності обмежень в реалізації обвинуваченим права на захист.

Виклад обвинувачення - це прерогатива прокурора, однак спосіб формулювання такого повинен відповідати наведеним критеріям однозначності, чіткості і зрозумілості для сторони захисту.

У зв`язку із цими, встановленим в ході підготовчого судового засідання, невідповідностями обвинувального акту вимогам КПК України суд вважає за необхідне повернути прокурору.

Окрім того, оскільки обвинувальний акт підлягає поверненню, клопотання захисника на даній стадії розгляду справи вирішенню та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.291, 314, 376, 392 КПК України, суд

у х в а л и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001375 від 01.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1