Справа № 182/2502/20
Провадження № 1-кс/0182/648/2020
У Х В А Л А
Іменем України

08.05.2020 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме на на квартиру у розмірі 2/5 приватної спільної часткової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_5 будучи раніше судима 25.11.2019 Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 н.м.д.г., що становить 850 грн. на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та знову вчинила умисні корисливі злочини за таких обставин.

Так ОСОБА_5 в першій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходилась за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де достовірно знала про місцезнаходження ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та про те, що в приміщенні даної квартири знаходяться грошові кошти та матеріальні цінності, які належать ОСОБА_7 .

В той самий час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 із приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в першій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, взяла ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та з метою таємного викрадення чужого майна направилась до приміщення даної квартири.

Після чого, ОСОБА_5 , в першій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, прибувши до квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно для оточуючих, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовлених для потрапляння до квартири ключів від вхідних дверей проникла до приміщення вищевказаної квартири, що є житлом, де із приміщення спальної кімнати, діючи із корисливих мотивів, знайшла серед речей та умисно, таємно повторно викрала 100 доларів США, які згідно довідки АТ «ПриватБанк» станом на 14.11.2019 еквівалентні сумі у розмірі 2440 грн., що належали ОСОБА_7 , спричинивши матеріальний збиток потерпілій на вказану суму. Після чого з викраденим з місця злочину втекла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Крім того, ОСОБА_5 в першій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, через декілька днів після вчинення умисного таємного викрадення грошових коштів в сумі 100 доларів США, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходилась за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де достовірно знала про місцезнаходження ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та про те, що в приміщенні даної квартири знаходяться грошові кошти та матеріальні цінності, які належать ОСОБА_7 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 з прощення квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в першій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, через декілька днів після вчинення умисного таємного викрадення грошових коштів, в сумі 100 доларів США, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, взяла ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та з метою таємного, повторного викрадення чужого майна направилась до приміщення даної квартири.

Після чого, ОСОБА_8 , в першій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, через декілька днів після вчинення умисного таємного викрадення грошових коштів, в сумі 100 доларів США, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, прибувши до квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно для оточуючих, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовлених для потрапляння до квартири ключів від вхідних дверей проникла до приміщення вищевказаної квартири, що є житлом, де із приміщення спальної кімнати, діючи із корисливих мотивів знайшла серед речей та умисно, таємно, повторно викрала 300 доларів США, які згідно довідки AT «ПриватБанк» станом на 14.11.2019 еквівалентні сумі у розмірі 7320 грн. що належали ОСОБА_7 , спричинивши матеріальний збиток потерпілій на вказану суму та золоті прикраси:

золотий браслет 585 проби вагою 1,67 гр., який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 1251,40 грн., комплект сережок у вигляді кілець із золота 583 проби вагою 1.91 гр., який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 1426,48 грн., комплект сережок у вигляді листа із золота 585 проби вагою 2,02 гр., який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 1513,67 грн., каблучку із золота 583 проби вагою 3,00 гр., яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 2240,55 грн., каблучку із золота 583 проби вагою 4,38 гр., яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 3271,20 грн., каблучку із золота 585 проби вагою 2,51 гр., яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 1880,84 грн., каблучку із золота 585 проби вагою 2,01 гр., яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 1506,17 грн., ланцюжок з кулоном із золота 585 проби вагою 4,68 гр., який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №110 від 06.04.2020 становить 3506.91 грн., що належали ОСОБА_7 спричинивши матеріальний збиток потерпілій на загальну суму 23917,22 грн.

Після чого з викраденим з місця злочину втекла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Крім того, ОСОБА_5 в другій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, через декілька днів після вчинення умисного таємного викрадення грошових коштів, в сумі 300 доларів СІЛА та золотих виробів, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходилась за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де достовірно знала про місцезнаходження ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та про те, що в приміщенні даної квартири знаходяться грошові кошти та матеріальні цінності, які належать ОСОБА_7 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 з приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в другій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, через декілька днів після вчинення умисного таємного викрадення грошових коштів, в сумі 300 доларів США та золотих виробів, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, взяла ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та з метою таємного, повторного викрадення чужого майна направилась до приміщення даної квартири.

Після чого, ОСОБА_5 , в другій декаді листопада місяця 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, через декілька днів після вчинення умисного таємного викрадення грошових коштів, в сумі 300 доларів США та золотих виробів, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, прибувши до квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи таємно для оточуючих, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовлених для потрапляння до квартири ключів від вхідних дверей проникла до приміщення вищевказаної квартири, що є житлом, де із приміщення спальної кімнати, діючи із корисливих мотивів знайшла серед речей та умисно, таємно, повторно викрала 400 доларів США, які згідно довідки АТ «ПриватБанк» станом на 14.11.2019 еквівалентні сумі у розмірі 9760 грн. Після чого з викраденим з місця злочину втекла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , має у приватній спільній частковій власності 2/5 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт майна може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного. Якщо до них пред`явлено цивільний позов під час кримінального провадження до початку судового розгляду, в порядку, установленому ст. 128 КПК України, такі особи вважаються цивільним відповідачем.

Арешт майна, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України застосовуюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_7 надала цивільний позов, за яким просить признати її цивільним позивачем та стягнути з ОСОБА_5 спричинену їй матеріальну шкоду. Для забезпечення подальшого цивільного позову в разі ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , необхідно накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 .

При цьому враховується, що накладення арешту на 2/5 двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є співмірною до невідшкодованого спричиненого збитку, який становить 21791 грн. 75 коп., ''відповідно до цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , тобто додержується обов`язкова умова, передбачена ч. 8 ст. 170 КПК України про співмірність вартості майна, на яке накладається арешт до розміру шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням.

Таким чином, для забезпечення виконання обвинувального вироку в частині забезпечення цивільного позову необхідно накласти арешт на вказане майно підозрюваної ОСОБА_5 .

У зв`язку з вищенаведеним, слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП Дніпропетровської області і звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту.

Слічий СВ Нікопольського ВП ГУНп в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор клопотання слідчого підтримав.

Користувач майна не заперечувала проти накладення арешту на вказане майно.

Вислухавши слідчого, користувача майна та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення:

збереження речових доказів;

спеціальної конфіскації;

конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак разом з тим, у судовому засіданні слідчим не було доведено та підтверджено права власності ОСОБА_5 на вказану частку квартири та не було надано документів, які б підтверджували орієнтовну вартість зазначеної частки квартири.

А відтак, слідчим не було доведено обставин, які мають значення для вирішення питання про накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку про те, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на частку квартири у розмірі 2/5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1