ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1799/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1167/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.05.2020 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000540, внесеного до ЄРДР 17.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.05.2020 клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0000540 від 17.05.2020, порушеного за частиною 1 статті 185 КК України задоволено частково.
Накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 16.05.2020 під час огляду місця події, кар`єру, що знаходиться на відстані 2 кілометрів від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області, а саме: навантажувач фронтальний Т-156, д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; причіп 2ПТС-6, д/н НОМЕР_3 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_7 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключ від навантажувача фронтального Т-156, шляхом заборони його відчуження, повернути його власнику, у якого майно було вилучене, а саме ОСОБА_7 , з попередженням його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.05.2020 про накладення арешту на майно ОСОБА_7 ; у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого під час проведення 16.05.2020 огляду місця події за адресою: кар`єр, що знаходиться на відставні 2х км від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області відмовити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що у ОСОБА_7 є малолітня дитини, 2007 року народження, а також дружина інвалід, яка не працює, а тому ОСОБА_7 єдиний годувальник у сім`ї. Вилучене майно є єдиною можливістю заробляти гроші, так як він за допомогою цих транспортних засобів надає послуги громадянам, а у зв`язку з накладенням арешту у нього виникнуть додаткові проблеми, він буде позбавлений в повній мірі можливості забезпечення себе та своєї сім`ї, що може поставити його сім`ю у скрутне та критичне становище.
Крім того, у даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки відсутній потерпілий, а відповідно відсутня шкоди, завдана можливим вчиненням злочину. Не встановлено кому належить пісок, а відповідно немає шкоди, тобто склад злочину відсутній. Також не встановлено вартість піску.
Адвокат зазначав, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад будь-якого злочину, тому незрозумілі незаконні дії прокурора та слідчого з переслідування ОСОБА_7 та його майна.
Крім цього, адвокат зазначав, що слідчим допущено ряд процесуальних порушень, а саме огляд проводився без присутності понятих, не встановлено точного місця, де здійснювався огляд та вилучалося майно.
Вилучене майно не є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, так як їх не можна розглядати речовими доказами в розумінні статті 98 КПК України, тобто вилучені речі не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди та не містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегією суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000113 від 17.05.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.
Відомості до ЄРДР внесено за фактом того, що 16.05.2020 до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла усна заява (повідомлення) про те, на відстані 2-х кілометрів від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку піску.
З протоколу огляду місця події від 16.05.2020, який проводився на ділянці місцевості, що знаходиться на відстані 2-х км від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області, яка представляє собою кар`єр, з надрами піску, вбачається, що за зазначеною адресою виявлено навантажувач фронтальний Т-156, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому також було встановлено, що за допомогою даного навантажувача, останній здійснював навантаження піску на причіп 2ПТС-6, державний номерний знак НОМЕР_3 . Загальний об`єм навантаженого піску становив 3 м куб. Вказаний навантажував та причіп було вилучено під час проведення огляду місця події та поміщено на штраф майданчик Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області. Вилучений ключ від навантажувача поміщено до паперового конверту № 1, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження.
Постановою старшого слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 вилучені 16.05.2020 в ході проведення огляду місця події у кар`єрі, що знаходиться на відстані 2-х км від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області, об`єкти визнано речовими доказами.
Звертаючись з клопотання про арешт майна, прокурор вважав, що оскільки у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені абзацом другим частини 1 статті 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на тимчасово вилучені речі та з метою подальшого детального дослідження та призначення відповідних експертиз.
Задовольняючи частково клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя, враховуючи, що на вказаному транспортному засобі з причіпом здійснювалося незаконне видобування піску з кар`єру, існують достатні підстави вважати, що вказаний навантажувач, причіп та ключ до навантажувача відповідають критеріям речового доказу у зазначеному кримінальному провадженні; правові підстави для видобування та перевезення піску мають бути з`ясовані під час подальшого досудового розслідування, тому на цей час, з огляду на кваліфікацію кримінального правопорушення, доцільним буде застосування такого заходу забезпечення провадження, як арешт. Разом з цим, слідчий суддя прийняв до уваги, що факт знаходження піску в цьому транспортному засобі зафіксований у протоколі огляду місця події та не заперечується власником майна, тому підстав для застосування найтяжчого способу арешту майна немає.
З таким висновком слідчого судді погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Суд апеляційної інстанції вважає, що на час розгляду клопотання слідчим суддею існувала, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність підстав вважати, що виявлене та вилучене 16.05.2020 під час проведення огляду місця події майно, а саме навантажувач фронтальний Т-156, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від нього, причіп 2ПТС-6, державний номерний знак НОМЕР_3 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки має ознаки речового доказу, і для забезпечення його збереження та проведення відповідних експертиз необхідно накласти на нього арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України та можливо використовувати як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
При цьому зазначає, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.

Також судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав для арешту майна не підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 25.05.2020 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: