Справа № 694/557/20 Провадження №1-кп/694/165/20
В и р о к
Іменем України
02.06.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 19.02.2019, перебуваючи на вулиці Дружби, м. Звенигородка, Черкаської області, через паркан проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_7 , звідки, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно і цілеспрямовано, намагався здійснити крадіжку виробів з чорних металів, вагою 57,3 кілограм, які зберігались біля паркану подвір`я, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 322,59 гри. однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин що не залежали від його волі та був виявлений жителями вулиці.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах 9.02.2019 близько 19 години 15 хвилин, перебуваючи на вулиці Дружби, м. Звенигородка, Черкаської області, через паркан проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно і цілеспрямовано, звідки намагався здійснити крадіжку виробів з чорних металів, вагою 57,3 кілограм, які зберігались біля паркану подвір`я, однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин що не залежали від його волі та був виявлений жителями вулиці. Розкаюється за вчинення інкримінованого злочину. Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує:
- ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у сховище.
Обставиною, яка пом`якшує покарання підозрюваного ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_6 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання за закінчений замах на злочин, суд, керуючись положеннями статей 16, 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, а за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу(ч.ч.1, 3ст.68 КК України).
Крім того судом враховано особу обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який в силу ст. 89 КК України - раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що вказаний злочин є тяжким згідно ст. 12 КК України, та думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не заявляє.
Разом з тим, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку сторони обвинувачення про застосування іспитового строку, суд встановлює за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст. 76 цього Кодексу. Суд також приходить до мотивованого висновку зменшення кількості покладених обов`язків на обвинуваченого, передбачених ст. 76 цього Кодексу враховуючи його особу та відсутність вкрай суспільної небезпечності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів, при проведенні під час досудового розслідування експертизи в сумі 572 грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставіст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, та призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 572 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1