Номер провадження: 11-кп/813/1489/20
Номер справи місцевого суду: 505/1174/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2020 р., якою під час судового розгляду кримінального провадження №0000331 від 05.03.2020 р. в підготовчому судовому засіданні відносно:
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Подільськ (Котовськ) Одеської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 29.06.2020 р.;

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 30.04.2020 р. в процесі судового розгляду в підготовчому судовому засіданні обвинувального акту в межах кримінального провадження №0000331 від 05.03.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України було задоволено клопотання прокурора та відносно обвинуваченого ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 29.06.2020 р., а також у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 25.05.2020 р. та ухвалено у разі відновлення руху варт конвоювання засуджених та осіб, взятих під варту до початку підготовчого судового засідання, призначеного на 25.05.2020 р., етапувати обвинуваченого ОСОБА_10 із ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до ІТТ №4 м. Подільськ для подальшої участі у підготовчому судовому засіданні.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що з огляду на характер, тяжкість та наслідки інкримінованого ОСОБА_10 злочину, обставини кримінального провадження, в даному провадженні існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків та на теперішній час лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною з огляду на наступні обставини:
- судом було порушено право обвинуваченого ОСОБА_10 на захист, оскільки, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, запобіжний захід відносно останнього було застосовано без його участі у судовому засіданні та суд залишив поза увагою, що обвинувачений відмовився від проведення судового засідання у режимі відео-конференції з причин поганої якості зв`язку між ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та Котовським міськрайсудом Одеської області;
- в порушення вимог перехідних положень кримінального процесуального закону, клопотання про продовження строку тримання під вартою було вручено обвинуваченому ОСОБА_10 28.04.2020 р. в приміщенні ДУ «Одеський слідчий ізолятор», внаслідок чого вказане клопотання взагалі не могло розглядатись судом з підстав порушення встановленого законом процесуального строку;
- посилання сторони обвинувачення в клопотанні на наявність в даному провадженні відносно ОСОБА_10 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, надуманими та недоведеними, натомість, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, виховує неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, є раніше не судимим, а тяжкість потенційного покарання не може слугувати підставою для обрання відносно особи суворих запобіжних заходів;
- ні в клопотанні сторони обвинувачення, ні в оскаржуваній ухвалі суду не обґрунтовано неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним постановленням рішення про застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Окрім того, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить, враховуючи карантинні обмеження, розглядати апеляційну скаргу без його участі.
В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_9 , з огляду на вищезаявлене клопотання, не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце апеляційного розгляду, при цьому, обвинувачений ОСОБА_10 , який утримується під вартою, також був поставлений у відомість про дату, час та місце апеляційного розгляду, про те клопотань про його доставку в судове засідання апеляційного суду не заявляв.
На підставі викладеного, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, думки потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

З огляду на те, що Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 р. положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України, вищезазначена ухвала Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2020 р. підлягає апеляційному оскарженню.
Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема, копії обвинувального акту, на розгляді в Котовському міськрайсуді Одеської областізнаходиться кримінальне провадження №0000331 від 05.03.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 2-5).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 р. (далі - Рішення) зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене ч. 2 ст. 392 КПК України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Разом з тим, на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2020 р., на виконання Рішення будь-яких змін до КПК України, які б визначали процедуру розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції щодо застосування запобіжного заходу під час розгляду кримінального провадження по суті, не внесені.

Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дали можливість суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та за результатами перевірки в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України доказів, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Тобто, апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, а також ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу та копію журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких доказів, що можуть бути підставою для продовження або застосування запобіжного заходу у судовому засіданні.

Проте, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_10 злочину, його характеру та тяжкості, наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винним (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), а також характеристики особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки, виходячи з вищевикладеного, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

Водночас, зважаючи на те, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, особисто знайомий із потерпілим ОСОБА_7 , знає його анкетні дані та перебуває з ним у конфліктних відносинах, в даному провадженні існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, про що потерпілий заявив під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, зокрема, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий колегія суддів приймає до уваги та вважає їх достовірними, проте зазначені обставини не свідчать про зменшення існування зазначених вище ризиків та не можуть слугувати підставою для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру вчиненого злочину, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а відносно обвинуваченого ОСОБА_10 на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.

Отже, доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Що стосується посилань захисника на порушення судом 1-ої інстанції права на захист та безпідставного застосування запобіжного заходу за відсутності в судовому засіданні обвинуваченого, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Так, зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали суду (а.с. 31, зворотна сторона), вбачається, що 29.04.2020 р. Котовським міськрайсудом Одеської області було постановлено ухвалу про здійснення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 121 КК України у режимі відео-конференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за участю обвинуваченого ОСОБА_10 у зв`язку із розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» від 25.03.2020 р. №338-р. та постановою КМУ від 22.04.2020 р. «Про внесення змін до деяких актів КМУ», якою продовжено карантин до 11.05.2020 р., а також листа старшого інспектора-чергового ЧЧ ІТТ№4 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_11 від 18.03.2020 р., в якому повідомляється, що згідно службового листа Національної гвардії України №27/24/2-2096 від 17.03.2020 р. у зв`язку із погіршенням епідемічної ситуації щодо гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та з метою недопущення поширення випадків COVID-19 серед засуджених та осіб, взятих під варту, відміняється курсування планових залізничних, автошляхових варт та особливих варт у спеціальних вагонах і автомобілях, тому спецконтингент не буде доставлятись у період карантину з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до ІТТ №4 ГУНП в Одеській обл., з огляду на що здійснення етапування обвинуваченого ОСОБА_10 до Котовського міськрайонного суду Одеської області виявилось неможливим.

Проте, обвинувачений ОСОБА_10 відмовився від проведення судового засідання в режимі відео-конференції та висловив бажання приймати участь в суді безпосередньо, що на той час було неможливим, оскільки забезпечення особистої участі обвинуваченого в даному випадку в судовому засіданні не залежало ні від Котовського міськрайсуду Одеської області, ані від ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тому судом було прийняте обґрунтоване рішення, враховуючи карантинні обмеження на всій території України, про здійснення розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою без участі обвинуваченого ОСОБА_10 , при цьому, в судовому засіданні під час розгляду клопотання право на захист обвинуваченого було забезпечено безпосередньою участю його захисника ОСОБА_9 .

При цьому, судом було оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні в зазначеному провадженні до 25.05.2020 р. 10 год. та в разі відновлення руху варт конвоювання засуджених та осіб, взятих під варту до початку підготовчого судового засідання вирішено етапувати обвинуваченого ОСОБА_10 із ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до ІТТ №4 м. Подільськ для подальшої участі в підготовчому судовому засіданні (а.с. 32, зворотна сторона).

Водночас, відповідно до повідомленої прокурором в судовому засіданні апеляційного суду інформації, зокрема, протоколу №13/2020 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Подільської міської ради від 21.04.2020 р., на території м. Подільськ заборонена робота транспортних підприємств, що здійснюють пасажирські перевезення на міських маршрутах та в режимі таксі.

Окрім того, відповідно до протоколу №14 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій облдержадміністрації від 20.04.2020 р., заборонено проїзд транспортних засобів через м. Подільськ.

При цьому, згідно листа начальника управління Транспортно-комунікаційної інфраструктури Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_12 від 22.05.2020 р., рішення щодо відновлення руху на міських та приміських внутрішньорайонних автобусних маршрутах приймається відповідними територіальними комісіями з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.

Таким чином, судом 1-ої інстанції було вжито всіх необхідних та можливих заходів щодо забезпечення особистої участі обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про продовження тримання під вартою, в тому числі й в порядку дистанційного судового провадження, проте останній не погодився, а доставити його в судове засідання, з урахуванням запровадження на території України загалом та в м. Подільську зокрема карантинних обмежень, не виявилось можливим, у зв`язку із чим суд вимушено дійшов обґрунтованого висновку про те, що розгляд клопотання прокурора можливо здійснити без особистої участі обвинуваченого, за присутності його захисника ОСОБА_9 .

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд доходить висновку про те, що в даному випадку судом 1-ої інстанції не було допущено жодних порушень вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого ОСОБА_10 на захист, оскільки розгляд клопотання прокурора відбувався за безпосередньої участі захисника обвинуваченого та в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву у зв`язку із тимчасовою неможливістю доставки обвинуваченого в судове засідання Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Доводи захисника про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою було вручено обвинуваченому ОСОБА_10 із порушенням встановленого законом процесуального строку є слушними, проте зазначена обставина не впливає на вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2020 р., якою відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України під час судового розгляду кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 29.06.2020 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4