Справа № 308/6482/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000075 старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокирниця, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 за погодженням з начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 21 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 починаючи з початку січня 2019 року, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій вступив в організованому стійку злочинну групу, де організатором та співвиконавцем всіх злочинних дій був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до злочинної групи увійшли ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, ОСОБА_9 , діючи як організатор та співвиконавець злочинів, особисто розробив план вчинення злочинів і діяльності створеної ним організованої групи, який довів до відома всіх учасників групи, визначив та розподілив функції кожного з її учасників, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 були безпосередніми виконавцями злочинів. Від вказаних осіб ОСОБА_9 вимагав чіткого виконання всіх його вказівок, контролював та координував в залежності від обстановки діяльність групи, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи.
Організована злочинна група, очолювана ОСОБА_9 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, між членами якого підтримувалися тісними дружніми стосунками між собою; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період із початку січня 2019 року по 21 серпня 2019 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_9 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій та свідомого виконання своїх функцій кожним із них.
Вказана злочинна група попередньо, умисно та добровільно зорганізувалась в єдине злочинне об`єднання, метою діяльності якого було незаконне придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин мешканцям Закарпатської області, із метою незаконного збагачення.
Разом із тим, учасники організованої злочинної групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичних засобів і психотропних речовин, пакунків у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, при цьому всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи як організатор, забезпечував себе та інших учасників групи під час реалізації психотропних речовин певними заходами безпеки і конспірації щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності, шляхом недопущенням сторонніх осіб до місць і приміщень, де збувалися наркотичні засоби і психотропні речовини, закритістю цих приміщень, допуском до цих приміщень знайомих осіб за попередньою домовленістю по телефону, інформуванням осіб, що придбавали такі речовини, про місце, час та можливе місце збуту психотропної речовини, з метою недопущення виявлення злочинних дій групи сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності.
ОСОБА_10 як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діючи як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою організатора злочинної групи ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у придбанні психотропних речовин для їх подальшого збуту у роздріб, а також у зберіганні, зважуванні та фасуванні з метою збуту психотропних речовин, безпосередньо приймав участь у незаконному збуті таких речовин особам, що схильні до їх вживання, особисто займався підшукуванням осіб для подальшого збуту їм психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість, та місце і визначену кількість із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Крім того, контролював кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, які в подальшому передавав організатору ОСОБА_9 , для подальшого розподілу між членами організованої групи та використання для подальшої закупівлі (виготовлення) психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення.
ОСОБА_11 як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діючи як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою організатора злочинної групи ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у придбанні психотропних речовин для їх подальшого збуту у роздріб, а також зберіганні, зважуванні та фасуванні з метою збуту психотропних речовин, безпосередньо приймав участь у незаконному збуті таких речовин особам, що схильні до їх вживання, особисто займався підшукуванням осіб для подальшого збуту їм психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість, та місце і визначену кількість із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_11 контролював кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, які в подальшому передавав організатору ОСОБА_9 , для подальшого розподілу між членами організованої групи та використання для подальшої закупівлі (виготовлення) психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення.
ОСОБА_5 як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діючи як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівками організатора злочинної групи ОСОБА_9 безпосередньо займався зберіганням з метою збуту та збутом психотропних речовин - метамфетаміну, переносив їх до місць визначених організатором злочинної групи ОСОБА_9 та збував їх особам, що схильні до їх вживання, або які були визначені організатором та іншими членами групи, при цьому збував їх у такій кількості, яку йому надавав організатор, а отримані грошові від їх реалізації передавав організатору, дотримуючись при цьому правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин, з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення.
У складі організованої злочинної групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території Закарпатської області.
Так, ОСОБА_9 , діючи у складі організованої ним злочинної групи, разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з січня 2019 року по 21 серпня 2019 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановлених на даний час слідством осіб для подальшого збуту невстановлену кількість психотропної речовини.
Після придбання вказаної речовини, ОСОБА_9 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 умисно, незаконно, забезпечував зберігання з метою подальшого збуту вказаної забороненої в обігу психотропної речовини в місцях свого проживання та інших, які органом досудового розслідування на даний час не встановленні. При цьому ОСОБА_9 згідно попередньо розробленого злочинного плану та визначених функцій, розфасовував зазначену речовину для подальшого збуту та передавав частину вказаної речовини учасникам групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 для подальшого їх продажу у роздріб.
У свою чергу ОСОБА_9 , в період часу з початку січня 2019 року по 21 серпня 2019 року постійно забезпечував учасників організованої ним злочинної групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 психотропними речовинами для їх подальшого збуту, шляхом продажу у роздріб іншим особам, а саме за наступних обставин:
Після отримання кристалічних речовин ОСОБА_5 , на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, зберігав кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 15.03.2019, близько 17.02 год. перебуваючи в м. Хуст по вул. Гвардійській, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 1000 (одну тисячу) гривень, а саме передавши згорток з прозорою, кристалічною речовиною особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка згідно висновку №6/228 від 01.04.2019 в своєму складі містить психотропну речовин, обіг якої обмежено метамфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг яких заборонено a-PVP. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини білого кольору становить 0,1383 г містить 12,88 ваг.% - 0,0178 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) та містить 33,69 ваг. % - 0,0466 г - a-PVP.
Окрім того, ОСОБА_5 після отримання кристалічних речовин, на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, зберігав кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно, 31.07.2019, близько 18:18 год. перебуваючи в с. Сокирниця, Хустського району по вул. Головній, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 1000 (одну тисячу) гривень, а саме передавши прозорий пакет типу «зіп» з кристалічною речовиною в ньому особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка згідно висновку №6/443 від 13.08.2019 в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Кристалічна речовина, білого кольору в своєму складі містить 0,3479 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).
Окрім цього, 22.08.2019 року о 18:56 під час проведення обшуку на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду №308/2356/19 від 09.08.2019 автомобіля марки BMV, сірого кольору, днз НОМЕР_1 , яким користується гр. ОСОБА_5 , за його місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено один пакет типу «зіп» із вмістом в середині нього кристалічної речовини, жовтого кольору, яка згідно висновку експерта №6/494 від 11.09.2019 в своєму складі містить психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін та психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP), вагою 0,0319 г метамфетаміну, 0,0035 г 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он (PVP) та згорток фольги в середині якої знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно вищевказаного висновку експерта є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою в перерахунку на суху речовину 1,3838г, які ОСОБА_5 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, повторно, зберігав з метою збуту.
22.08.2019 року громадянина ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.08.2019 стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальн правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинені організованою групою.
Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_5 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

-матеріалами негласних слідчих дій;

-висновками експертів;

-протоколами обшуків автомобіля гр. ОСОБА_5 та будинку де він проживає;

-протоколами допитів свідків.

23 серпня 2019 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_14 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 20 жовтня 2019 року із визначенням застави в розмірі 500 (п`ятсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 960 500 гривень.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 продовжено до 22.02.2020 року.

В подальшому 16 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_15 до підозрюваного ОСОБА_5 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до чотирьох місяців, тобто до 13 грудня 2019 року.
Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовується наявністю наступних ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 4 ,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, а також на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких, санкція за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним розповсюдженням наркотичних засобів, розповсюдження яких негативно впливає на суспільне життя в цілому, враховуючи наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також зважаючи на те, що завершити досудове розслідування в строк неможливо, так як необхідно провести ряд слідчих і процессуальних дій, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , до шести місяців, а саме до 13.02.2020 року.

В судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали, просили продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 . Зокрема, слідчий зазначив, що завершити досудове розслідування в строк неможливо, так як висновки ряду судових експертиз не надійшли, зокрема генетико - молекулярна, яка перебуває на виконанні у Львівському НДЕКЦ, а вона є ключовою у кримінальному провадженні .
Прокурор зазначив, що завершити досудове розслідування в строк неможливо, так як висновки ряду судових експертиз не надійшли, необхідно здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам провадження, скласти обвинувальний акт, що потребує додаткового часу. Просив врахувати дані про особу ОСОБА_5 , у якого відсутнє власне майно, не працє .
У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу, зазначив про можливість застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що зможе запобігти ризикам. Наголосив на тому, що прокурор не довів, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Окрім того, вказав на те, що ризики заявлені прокурором не підтверджені .
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився з доводами захисника, вказав, що потребує медичного лікування, має на утриманні неповнолітню дитину, мати , яка є інвалідом та потребує догляду, одружений.
Заслухавши думку слідчого та прокурора про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , пояснення захисника підозрюваного, підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
23 серпня 2019 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_14 до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000075 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 20 жовтня 2019 року із визначенням застави в розмірі 500 (п`ятсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 960 500 гривень.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 продовжено до 22.02.2020 року.
16 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_15 було продовжено підозрюваному ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до чотирьох місяців, тобто до 13 грудня 2019 року.
Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч.2 ст. 283 КПК України, не можливо, у зв`язку із об`єктивними причинами. Зокрема, встановлено, що у ході досудового розслідування було призначено ряд судових експертиз .
На день звернення до суду із даним клопотанням, а також на день розгляду клопотання висновок генетико молекулярної експертизи не надійшов. Разом із тим, така є ключовою у даному кримінальному провадженні і має суттєве значення для з`ясування фактичних обставини злочину, як під час досудового розслідування так і для подальшого судового розгляду.
Крім цього, у даному кримінальному провадженні, необхідно здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та здійснити його вручення, що потребує додаткового часу та вказане не можливо здійснити до 13 грудня 2019 року.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовженнястроку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдову-ють тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотанняпро застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї стат-ті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування ; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним та наявність ризиків.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Дані кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, копія якого йому вручена.
Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)
При цьому слідчим суддею при обранні та продовженні дії запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування ( продовження ) дії запобіжного заходу.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяк их злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ,5 ч.1 ст.177 КПК України.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, наявність підстав вважати, що останній, перебуваючина волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, може перешкоджати повному,всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, зокрема санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідкив разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаних злочинів, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.
Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може впливати на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності, самостійно або через знайомих, шляхом вмовляння, погроз або іншим способом.
До того ж, крім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, не працює, не має постійного джерела доходу, стан його здоров`я, що не спростовує наявність встановлених слідчим суддею ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину та вищевказаних ризиків, станом на день вирішення клопотання ризики не зменшилися, не відпали та продовжують існувати, і неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує, що в даному кримінальному провадженні є необхідність в проведені ряду судових експертиз, та інших процесуальних дій, а також те, що строки досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено до 22.02.2020 року.
Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпціїневинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.
На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливитьпрояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даногокримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бутинедостатніми для запобігання ризикам встановлених слідчим суддею, передбаченим ст. 177 КПК України.
Водночас слідчий суддя вважає, що вік та стан здоровя ОСОБА_5 дозволяють та не перешкоджають продовженню відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоровя ОСОБА_5 перешкоджає продовженню відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Оскільки слідчим суддею обиралася відносно обвинуваченого ОСОБА_5 міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно обиралася міра запобіжного заходу у вигляді застави, а така визначалася в обов`язковому порядку як альтернатива суворого запобіжного заходу, та визначена в межах, визначених ст.182 КПК України, підстав для зміни визначеного судом розміру не має.
Крім того, кримінально-процесуальним законом не передбачено право суду змінити розмір застави, який обраний як альтернатива до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності обґрунтованих підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щобобвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити до 05.02.2020 року.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000075 старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 погоджене начальником відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокирниця, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів тобто до 05.02.2020 року.
В решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і оголошено 13.12.2019 року о 13 - 30 год.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1