Дата документу 24.02.2020 Справа № 554/4827/19
Справа № 554/4827/19
Провадження № 1-кс/554/402/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року місто Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру , -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на повідомлення про підозру, згідно якої останній просив суд скасувати повідомлення про підозру від 24.05.2019 року відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000400 від 17.11.2017 року .

В судові засідання, які були призначені 20.09.2019, 11.10.2019, 23.10.2019, 21.11.2019, 26.12.2019 та 24.02.2020 року, скаржник не з`являвся, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги.

Слідчий суддя зазначає, що, ЄСПЛ у своєму Рішенні по справі «Смірнова проти України» в п.68 вказав, що «Суд зауважує, що заявниця безсумнівно була відповідальною за ряд затримок. Він зазначає, що протягом розгляду, який ще триває, заявниця пять разів просила перенести слухання і щонайменше тридцять разів не зявилася до суду. Суд вважає аргументи заявниці про те, що слухання проводилися в місті, яке знаходиться далеко від місця її проживання, непереконливими. Суд зазначає, що, подаючи свій позов, заявниця була добре обізнана про звичайні обов`язки та незручності, які пов`язані з участю в цивільному провадженні».

Тобто, ЄСПЛ у своєму Рішенні вказав на поведінку заявника, як одного з критеріїв тривалого розгляду справи судом та порушення розумних строків розгляду справи, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Зважаючи на той факт, що участь скаржника при розгляді даної категорії справ є обов`язковою, однак останній, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги в судове засідання не з`явився, слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати чи підтримує скаржник на сьогодні свою скаргу та розглянути скаргу по суті.

Слідчий суддя зазначає, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки в судове засідання з розгляду скарги скаржника.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

П.15 ч.1 ст.7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства можна зробити висновок про те, що неявка без поважної причини скаржника, свідчить про фактичне не підтримання заявленої ним скарги, та не доведення викладених у скарзі обставин, що в свою чергу має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такої скарги без розгляду скарги по суті.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що скаржник в судове засідання декілька разів поспіль не з`явився, що таким чином свідчить про не підтримання останнім заявленої скарги, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні скарги слід відмовити, не вирішуючи скарги по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1