В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 26.08.1998 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 140 КК України, до 3 років позбавлення волі. Із застосуванням ст. 46-1 КК України, відкладено виконання вироку на 2 роки, штраф 800 гривень;

- 07.11.2003 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік;

- 09.09.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 164 КК України, до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік; 14.06.2006 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 164, ст.ст. 69, ч. 3 ст. 71, ст. 72 КК України, до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік, штраф 510 гривень;

- 02.09.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 76 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік;

- 04.08.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ст. 70, п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік;

- 25.10.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 263 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 2 роки;

- 12.11.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі. 22.12.2017 року звільнений на підставі ст. З Закону України «Про амністію в 2016 році»;

- 11.11.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік;

- 13.01.2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року, приблизно о 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись в якості покупця в приміщенні торгового залу супермаркету «Варус-51», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценка, буд. 2, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з торгової полиці пляшку лікеру «Де Кайпер Априкот» об`ємом 0,7 літра, вартістю 360 гривень 00 копійок (без ПДВ), яку сховав до рукава куртки. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 намагався вийти з супермаркету, пройшовши касову зону не розплатившись, але виконавши усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, не заперечував проти фактів, викладених в обвинувальному акті, пояснив суду обставини скоєння злочину, щиро розкаявся у скоєному.

Дії обвинуваченого, кваліфікуються судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинена повторно.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання визначене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, але з випробуванням.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 останній раз судимий 13.01.2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Тому, з огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин до постановлення у відношенні нього попереднього вироку, остаточне покарання має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

З урахуванням усіх обставин, відомостей про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння нових злочинів є покарання, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 остаточного покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-DVD диск з відеозаписами камер відеоспостереження торгового залу супермаркету «Варус-51», - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-пляшку лікеру «Де Кайпер Априкот» об`ємом 0,7 літра, передану на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Омега», - повернути власнику -ТОВ «Омега».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1