Справа № 216/3977/19
Провадження № 1-кп/216/419/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 06.11.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, командира автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

27.06.2019 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копій указаних документів та угода про визнання винуватості.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2019 року призначено розгляд справи у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, будучі командиром автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з метою набуття певних суб`єктивних прав, на порушення вимог п. 6 ст. 50 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 21.08.2017 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , використав завідомо підроблений документ - диплом про здобуття повної вищої освіти серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер 249 нібито виданий Харківським національним автомобільно - дорожнім університетом від 23.06.2003 за спеціальністю «Автомобілі і автомобільне господарство», за фахом спеціаліста - інженера - механіка, який послугував підставою для направлення до оперативного командування «Схід» подання № 3256 від 21.08.2019 командира військової частини НОМЕР_2 , за результатами розгляду якого наказом Міністра оборони України № 955 від 28.12.2017 останнього призначено на посаду командира розвідувального взводу розвідувальної роти 74-го окремого розвідувального батальйону - військова частина НОМЕР_2 та присвоєно первинне військове звання офіцерського складу «молодший лейтенант», тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документу.
Він же, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майно шляхом обману, на порушення вимог п. 6 ст. 50 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, у період часу з 28.12.2017 по 12.01.2018 являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та займаючи посаду командира розвідувального взводу розвідувальної роти 74 - го окремого розвідувального батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України будучі особовою офіцерського складу «молодший лейтенант» заволодів чужим майном, бюджетними коштами (грошове забезпечення) у грудні 2017 року грн. 70 коп., у січні 2018 року 1 тис. 505 грн. 66 коп., у період з 12.01.2018 по 21.06.2018 займаючи посаду командира взводу тактичних безпілотних авіаційних комплексів 74 - го окремого розвідувального батальйону оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України будучі особовою офіцерського складу «молодший лейтенант» заволодів чужим майно, бюджетними коштами (грошове забезпечення) у лютому 2018 року 1 тис. 453 грн. 77 коп., у березні 2018 року 1 тис. 749 грн. 17 коп., у квітні 2018 року 1 тис. 623 грн. 85 коп., у травні 2018 року 1 тис. 588 грн. 23 коп., у червні 2018 року 893 грн. 89 коп., у липні 2018 року 307 грн. 39 коп., на загальну суму 9 тис. 205 грн. 66 коп., у період часу з 21.07.2018 по 02.05.2019 являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , та займаючи посаду командира автомобільного взводу автомобільної роти будучі особовою офіцерського складу «молодший лейтенант» заволодів чужим майно, бюджетними коштами (грошове забезпечення) у липні 2018 року 392 грн. 61 коп., у серпні 2018 року 528 грн. 80 коп., у вересні 2018 року 528 грн. 80 коп., у жовтні 2018 року 528 грн. 80 коп., у листопаді 2018 року 528 грн. 81 коп., у грудні 2018 року 528 грн. 80 коп., у січні 2019 року 793 грн. 20 коп., у лютому 2019 року 793 грн. 20 коп., у березні 2019 року 793 грн. 20 коп., у квітні 2019 року 793 грн. 20 коп., у травні 2019 року 793 грн. 20 коп., на загальну суму 7 тис. 002 грн. 37 коп., а загалом за період з 28.12.2017 по 21.06.2018 та з 21.07.2018 по 02.05.2019 на загальну суму 16 тис. 208 грн. 03 коп., тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майно шляхом обману.
26.06.2019 року на стадії досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин і кваліфікації.

За змістом угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_3 :
-ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
З урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Враховуючи обставини справи та особу винного, із застосуванням ст. 58 КК України, сторони вважають за можливе замість обмеження волі призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 % в дохід держави.
Прокурори в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просили її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Перед затвердженням угоди учасникам кримінального провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно із ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Підстав для відмови в затвердженні угоди не вбачається, оскільки:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 26.06.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем служби характеризується позитивно (м.к.п. 230), неодноразово нагороджений грамотами (м.к.п. а.с.231, 241), раніше не судимий, являється учасником бойових дій, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , добровільно відшкодував завданий збиток.
Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судово економічної експертизи у розмірі 9420,60 грн. та судово-технічної експертизи у розмірі 3454,22 грн., що разом складає 12874,82 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.06.2019 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000154 від 06.11.2018 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, командира автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання за:

-ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
-ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 58 КК України, замість обмеження волі призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 % в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 9420 грн. (дев`ять тисяч чотириста двадцять гривень) 60 коп. та 3454 грн. (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) 22 коп., що разом складає 12874 грн. (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривень) 82 коп.

Речові докази - оригінал диплому про здобуття повної вищої освіти серії КЗ № 015253, реєстраційний № 249 та додаток до диплому спеціаліста серії "КЗ" № НОМЕР_5 ,що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів (м.к.п. а.с. 244-245) знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1