1Справа № 335/3410/20 1-кс/335/1828/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2020 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Клопотання мотивовано тим, що під час досудового слідства встановлено, що 25.12.1985 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , були розглянуті матеріали про відведення земель для державних та громадських потреб, під час якого було прийнято рішення № 467 про передачу земельних ділянок підприємствам та організаціям для виробничих потреб.
Відповідно до державного акту на право користування землею Б № 012333, від 27.01.1986 року, Запорізькій обласній раді Українського республіканського товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м. Запоріжжя, за землекористувачем закріплюються в безстрокове і безплатне користування 4,0 гектарів землі, в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для будівництва гаражем та відкритої платної стоянки. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право користування землею за № 301.
31.07.1987 року ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв рішення № 250/1 та затвердив акт державної приймання в експлуатацію автостоянки по АДРЕСА_1 .
В подальшому відповідно до листа голови ІНФОРМАЦІЯ_4 спілки « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в 1993 році було створено Закрите акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_6 », одним з засновників якого було ЗОО ВСА. В якості внеску в уставний фонд, було передано цілісний майновий комплекс - автостоянка АДРЕСА_1 .
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.07.2001 року (справа № 2/5/1041), було признано за ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності цілісного майнового комплексу автостоянки № НОМЕР_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначенням Господарського суду Запорізькій області від 07.09.2001 року (у справі № 2/5/1041) зобов`язано ЗМБТІ провести державну реєстрацію права власності на майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 , площею 31372 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якої входить: Будівля контрольно-пропускного пункту (літера А), допоміжні будівлі та споруди: вбиральня (літера В), паркан (металева сітка) № І площею 834,3 кв.м., зливна яма для масла № ІІ, естакада для автомобілів (металева) № ІІІ, замощення асфальтове № ІV площею 21736 кв.м. за Запорізькім міським об`єднанням учасників дорожнього руху м. Запоріжжя. Вказані рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2001 року та 07.09.2001 року оскаржені не були та є законними на теперішній час.
Відповідно до Реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам, ЗМБТІ посвідчило, що цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 , розташована в АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві колективної власності за ІНФОРМАЦІЯ_7 , та записано в реєстрову книгу № 9 за реєстровим № 1492, 12.10.2001 року.
Відповідно до діючого на той час Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (Кодекс втратив чинність з 01.01.2002 року на підставі Кодексу № 2768-III ( 2768-14 ) від 25.10.2001 року, ВВР, 2002, № 3-4, ст. 27 ), а саме ст. 30 при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і,якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.
На підставі вищевикладених обставин, орган досудового розлсдіування вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 республіканського товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » м. Запоріжжя (ЗОО ВСА), втратила право користування земельною ділянкою на якій розташовано цілісній майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .
Право на користування земельною ділянкою на якій розташовано цілісній майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , на той час відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (Кодекс втратив чинність з 01.01.2002 року на підставі Кодексу № 2768-III ( 2768-14 ) від 25.10.2001 року, ВВР, 2002, № 3-4, ст. 27 ) перейшло до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Відповідно до протоколу № 19 від 11.07.2002 року засідання президії ІНФОРМАЦІЯ_10 , виконуючим обов`язки голови президії було призначено ОСОБА_5 .
Також відповідно до протоколу № 23 від 18.07.2002 року засідання президії ІНФОРМАЦІЯ_10 , було прийнято рішення продати цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 площею 28788 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з будівлями та спорудами відповідно до інвентарної справи.
На підставі вищезазначених рішень ІНФОРМАЦІЯ_10 , 18.07.2002 року між виконуючим обов`язки голови ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу автостоянки № 22, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці 28788 кв.м. На вказаній земельній ділянці розташовано: контрольно-пропускний пункт -«А», ж/б панелі, нежилою площею - 67,9 кв.м., вбиральня -«В», паркан -«І», ворота - № 449, 451, 454; калитка - № 450, зливна яма -«ІІ», естакада -«ІІІ», замощення - «ІV». Зазначений договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі № 2462.
До договору купівлі-продажу № 2462 від 18.07.2002 року, було складено перечень майна переданого покупцю, а саме: цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 загальною площею 28788 кв.м. розташований по АДРЕСА_2 : будівлю КПП (літера А) площею 67,9 кв.м., вбиральню (літера В), паркан (сітка металева) - І, замощення асфальтне площею 21736 кв.м. - ІV, енергопостачання, зовнішні та внутрішні мережі, зливна яма - ІІ, естакада -ІІІ, вказаний перечень було підписано продавцем - комісія: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і покупцем ОСОБА_6 .
Відповідно до діючого Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, а саме ч. 2 ст. 120, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
В зв`язку з цим право користування земельною ділянкою на якій розташовано цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 , перейшло до ОСОБА_6 .
З метою отримання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 28788 кв.м. на якій розташовано цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 звернувся до Господарського суду Запорізької області, який 13.12.2002 року (справа № 4/3/894) виніс рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_6 , а саме: понудити ІНФОРМАЦІЯ_11 , провести відвід земельної ділянки площею 28788 кв.м. по АДРЕСА_1 , на якій розташовано цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 .
Вказане рішення було оскаржено до Запорізького апеляційного господарського суду, який 19.03.2003 року (справа № 09-6/18/03(4/3/894) виніс рішення, про задоволення апеляційної скарги гаражно-експлуатаційного кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » та рішення господарського суду Запорізької області від 13.12.2002 року у справі № 4/3/894 змінити. В позові відмовити в повному обсязі. В своєму рішенні колегія судів посилається на те, що земельна ділянка виділялась для будівництва боксових металевих гаражів і відкритої платної автостоянки. На даній земельній ділянці, відведення якої стало предметом позову, знаходиться 447 металевих та капітальних гаражів членів ГЕК « ІНФОРМАЦІЯ_12 » - фізичних осіб, на частину яких оформлено право власності рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської Ради, 7 гаражів - право власності визнано рішенням ІНФОРМАЦІЯ_13 . Гаражі членів кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » і майно приватного підприємця ОСОБА_11 знаходяться на одній земельній ділянці площею 28788 кв.м. Таким чином, вирішення питання відведення земельної ділянки можливо тільки після затвердження проекту розподілу території, погодженого співвласниками.
20.02.2004 року ОСОБА_6 (продавець) укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу автостоянки № 22, розташованої по АДРЕСА_1 із ОСОБА_12 (покупець). Відповідно до укладеного договору, продавець продав, а покупець купив цілісний майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці 28788 кв.м. На вказаній земельній ділянці розташовано: контрольно-пропускний пункт -«А», ж/б панелі, площею - 67,9 кв.м., вбиральня -«В», паркан -«І», ворота - № 449, 451, 454; калитка -№ 450, зливна яма -«ІІ», естакада -«ІІІ», замощення - «ІV» площею 15210 кв.м., замощення - «V» площею 3660 кв.м. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 472.
20.08.2004 року ОСОБА_6 від імені ОСОБА_12 (продавець) уклав договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу автостоянки АДРЕСА_3 із Косаревській- ОСОБА_13 (в подальшому вона змінила фамілію на ОСОБА_14 ). Під час складання вказаного договору приватний нотаріус ОСОБА_7 вказав, що ОСОБА_15 купила належний продавцю на праві приватної власності цілісний майновий комплекс АДРЕСА_3 , загальною площею 67,9 кв.м. та розташований на земельній ділянці розміром 28788 кв.м. На вказаній земельній ділянці розташовано: контрольно-пропускний пункт -«А», ж/б панелі, площею - 67,9 кв.м., вбиральня -«В», паркан -«І», ворота - № 449, 451, 454; калитка - № 450, зливна яма -«ІІ», естакада -«ІІІ», замощення - «ІV» площею 15210 кв.м., замощення - «V» площею 3660 кв.м. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі № 3165. В подальшому до вказаного договору були внесенні виправлення, відповідно до яких предметом договору є - цілісний майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 28788 кв.м.
Відповідно до заяви голови Запорізької обласної організації « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ОСОБА_16 вказаний договір є підробленим. Допитаний 26.07.2018 року, в якості свідка ОСОБА_16 стверджує, що у 2004 році відбулося відчуження контрольно-пропускного пункту площею - 67,8 кв.м. Відчуження відбулося на користь доньки ОСОБА_6 - Косаревської- ОСОБА_17 . Згідно відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_14 та копій договору про відчуження КПП, що зберігаються в зазначеному ІНФОРМАЦІЯ_15 , в ньому немає жодної дописки і виправлень. Однак ОСОБА_6 стверджує, що у нього є генеральна довіреність на управління цілісним майновим комплексом, який за договором є всього лише КПП площею 67,9 кв.м. і стверджує, що його площа 2,8 га. при цьому використовує завідомо підроблену копію договору купівлі продажу.
Слідством встановлено, що ще в 2013 році ІНФОРМАЦІЯ_5 (головую якої є ОСОБА_16 ) зверталась с позовом до ОСОБА_18 , треті особи обслуговуючи кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_12 », товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_16 » про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
У вересні 2013 року Запорізька обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, з позовом. В обґрунтуванні вимог позивач вказував, що 20.08.2004 року ОСОБА_6 , що діяв за дорученням ОСОБА_12 уклав договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу із ОСОБА_19 .. Згідно умов зазначеного договору ОСОБА_19 придбала майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв.м., та розташований на земельній ділянці 28788 кв.м. Вважає, що земельна ділянка площею 28788 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві користування позивачу. Тому укладення договору купівлі-продажу порушує права Запорізької обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів як законного землекористувача. Під час розгляду зазначеного позиву, суддя встановив такі факти та прийшов до наступних висновків.
На підставі рішення господарського суду Запорізькій області від 13.07.2001 року, право власності на цілісний майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , до складу якого ввійшла будівля контрольно-пропускного пункту, допоміжні споруди - вбиральня, огорожа, зливна яма, естакада, замощення визнано за ІНФОРМАЦІЯ_7 .
18.07.2002 року між ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу автостоянки № НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці 28788 кв.м. до складу якого ввійшла будівля контрольно-пропускного пункту, допоміжні споруди - вбиральня, огорожа, зливна яма, естакада, замощення.
20.02.2004 року ОСОБА_6 продав зазначений комплекс ОСОБА_12 .
20.08.2004 року ОСОБА_6 що діяв за дорученням ОСОБА_12 уклав договір купівлі-продажу зазначеного комплексу своїй доньці Косаревській- ОСОБА_17 . Згідно умов зазначеного договору вона придбала майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв.м. розташований на земельній ділянці 28788 кв.м. На вказаній земельній ділянці розташовані: контрольно-пропускний пункт А, вбиральня В, паркан І, ворота 449, хвіртка 450, естакада ІІІ, ворота 454, замощення площею 15210 кв.м., зливна яма, замощення площею 3660 кв.м.
Також суду було надано договір із внесеними до нього виправленнями, відповідно яких предметом договору є - цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 28.788 кв.м. який складається з: контрольно-пропускного пункту літ. А, загальною площею 67,9 кв.м., вбиральні літ.В, паркану, воріт інв. № 449,451,454, хвіртки інв. № 450, естакади, замощення площею 15210 кв.м., замощення площею 3660 кв.м.
Право власності на цілісний майновий комплекс при укладенні оспорюваного договору від 20.08.2004 року було підтверджено попереднім договором, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим ЗМБТІ 12.08.2004 року № 4426344, в якому було зазначено площу земельної ділянки 28788 кв.м.
Таким чином, інформація щодо розміру земельної ділянки, на якій знаходиться відчужений цілісний майновий комплекс, було зазначено в договорі купівлі-продажу від 20.08.2004 року відповідно до даних, зазначених в договорі купівлі-продажу від 20.02.2004 року, та на підставі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ЗМБТІ.
Відповідно до положень ст. 377 ЦК України, в тій редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщенні на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Враховуючи, що ОСОБА_12 не було оформлено право власності на земельну ділянку, наступний правочин щодо купівлі - продажу ОСОБА_19 цілісного майнового комплексу, містив аналогічну інформацію щодо розміру земельної ділянки, на якій розташовано цілісний майновий комплекс згідно інформації, наданої ЗМБТІ, а саме: 28788 кв.м.
Таким чином, на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2004 року ОСОБА_19 правомірно набула право власності на цілісний майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно право користування земельною ділянкою, на якій він розміщений, та яка, необхідна для його обслуговування.
При цьому слідчий вказує, що підставі рішення господарського суду Запорізької області від 13.07.2001 року за ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЗМБТІ було зареєстровано право власності на цілісний майновий комплекс автостоянки № НОМЕР_1 , та видане відповідне реєстраційне посвідчення та довідку характеристику СА № 010034, в якій вказано, що цілісний майновий комплекс автостоянка № НОМЕР_1 розташований на земельній ділянці площею 28788 кв.м.
Після цього, право власності на цілісний майновий комплекс автостоянку № 22 переходило до ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2002 року, потім до ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2004 року, і після цього до ОСОБА_19 за договором купівлі-продажу від 20.08.2004 року.
На підставі вищевикладеного 15.01.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_18 ухвалено рішення в задоволенні позовних вимог ІНФОРМАЦІЯ_19 спілки автомобілістів - відмовити.
Про вказане рішення керівництву ІНФОРМАЦІЯ_5 , було відомо, так як вони оскаржували рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2014 року до Апеляційного суду Запорізькій області, який 26.02.2014 року, ухвалив: апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_19 спілки автомобілістів - відхилити. Після цього Запорізька обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів звернулась з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. 21.08.2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України, ухвалила: касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_19 спілки автомобілістів - відхилити. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26.02.2014 року залишити без змін.
З метою збору необхідних даних, таких як підстави реєстрації, копії документів які надавалися під час реєстрації та за якою адресою проводилась реєстрація, що мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а саме отримання засвідчених належним чином копій реєстраційних справ:
- Гаражно-експлуатаційного кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_20 » ( НОМЕР_2 );
- Обслуговуючого кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ( НОМЕР_3 );
- Гаражно-будівельного кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_21 » ( НОМЕР_4 );
- Запорізької обласної організації громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( НОМЕР_5 );
- ІНФОРМАЦІЯ_10 ( НОМЕР_6 ), до ІНФОРМАЦІЯ_22 , було направлено відповідний запит.
У відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_22 від 11.12.2019 № 12471-04-08/04.3-06, зазначено, що відповідно до статі 30 Закону про державну реєстрацію витребування (вилучення) та тимчасовий доступ до документів з реєстраційної справи здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду в порядку визначеному КПК України.
ІНФОРМАЦІЯ_22 в порядку передбаченому чинним законодавством, може надати тимчасовий доступ до документів з реєстраційних справ наступних юридичних осіб:

- Запорізької обласної організації громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( НОМЕР_5 );

- ІНФОРМАЦІЯ_10 ( НОМЕР_6 ) - однак на підставі ухвали слідчого судді.

Слідство вважає, що в документах з реєстраційних справ наступних юридичних осіб: Запорізька обласна організація громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_23 ( НОМЕР_6 ), може містіться інформація, щодо підстав реєстрації та за якою адресою проводилась реєстрація зазначених юридичних осіб, мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та підтверджувати причетність конкретних осіб до вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Відомості, що містяться у документах, до яких планується отримання тимчасового доступу, відповідно до положень ст. 162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, проте є всі підстави вважати про можливість їх використання як доказів причетності осіб до скоєних правопорушень, крім того іншими способами довести обставини вчинених кримінальних правопорушень не є можливим.

Таким чином, слідчий просила задовольнити клопотання та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_22 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_4 , надати старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , тимчасовий доступ до речей та документів з реєстраційних справ наступних юридичних осіб:

- Запорізької обласної організації громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( НОМЕР_5 );

- ІНФОРМАЦІЯ_10 ( НОМЕР_6 ), які знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_22 за адресою: АДРЕСА_4 , з наданням належним чином засвідчених копій.

Слідчий клопотання підтримала, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Представник особи, у володінні якої знаходиться речі та документи, до суду не з`явився, був викликаний судовою повісткою, неявка останнього відповідно до вимог ст. 163 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання без проведення технічної фіксації.
Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.
Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів відповідає вимогам ст. 160 КПК України.
Зазначені речі та документи не є речами, до яких заборонено доступ відповідно до ст. 161 КПК України.
Сторона кримінального провадження, що подала клопотання, довела, що речі і документи: можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_22 самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Також обґрунтовано необхідність вилучення копій речей та документів для досягнення мети отримання доступу до них.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Надати старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до оригіналів речей та документів, з реєстраційних справ наступних юридичних осіб:

- Запорізької обласної організації громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( НОМЕР_5 );

- ІНФОРМАЦІЯ_10 ( НОМЕР_6 ), які знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_22 за адресою: АДРЕСА_4 , з наданням належним чином засвідчених копій.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів (в тому числі й електронних), слідчий суддя, суд за клопотання сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1