№ 143/100/20
ВИРОК
Іменем України
09.07.2020р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 21.09.2019 за №0000223 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 13.02.2018 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В с т а н о в и в:

До Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000223 від 21.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що 01.06.2019 близько 15:00 год. ОСОБА_4 прийшов на територію домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , власницею якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перебування на території вищевказаного домогосподарства між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла суперечка з приводу земельної ділянки, що по АДРЕСА_2 , яка переросла в сварку.

В ході сварки, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та бажаючи завдати фізичного болю останній, за допомогою дерев`яного держаку, який приніс із собою, тримаючи його обома руками, наніс ОСОБА_5 один удар в область обличчя, в напрямку згори до низу, від якого ОСОБА_5 присіла, а ОСОБА_4 не зупиняючись на досягнутому, наніс потерпілій ще два удари, цим же держаком, один з яких в ділянку правої ноги, а інший в ділянку передпліччя правої руки. Після чого потерпіла ОСОБА_5 , щоб уникнути подальшого побиття ОСОБА_4 , втекла до приміщення житлового будинку.

В результаті заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №146 від 29.10.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних гематом в лобовій ділянці, в ділянці носа, синці в обох очних ділянках.

За ступенем тяжкості вищезазначені ушкодження у ОСОБА_5 є легким тілесним ушкодженням.

Ушкодження у ОСОБА_5 небезпечними для життя в момент заподіяння не були, за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті, щиро каявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила обвинуваченого покарати згідно з законом, оскільки він постійно вчиняє з нею конфлікти.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_4 , його винуватість в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, підтверджується наступними доказами:

- Висновком експерта №146 від 29.10.2019, згідно з яким у громадянки ОСОБА_5 , згідно довідки Погребищенської ЦРЛ, мали місце ушкодження: підшкірні гематоми в лобовій ділянці, в ділянці носа, синці в обох очних ділянках. Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо, 01.06.2019. Ушкодження у ОСОБА_5 небезпечними для життя в момент заподіяння не було. За ступенем тяжкості вищезазначені ушкодження у громадянки ОСОБА_5 є легким тілесним ушкодженням (а. с. 36-37).

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо (а. с. 44). На обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває (а. с. 45). Раніше судимий (а. с. 40-43, 46-47).
При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи та вказані дані про особу ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння в розкриттю злочину.

Обставин, які б згідно зі ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч1 ст.125 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя