Дата документу 11.06.2020 Справа № 310/2420/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-п/807/289/20
Єдиний унікальний № 310/2420/20 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Бердянського міськрайонного суду Запорізької області щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на розгляд іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції,

встановила:

У поданні суду порушується питання про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на розгляд іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, як такого, що надійшло до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину є м. Запоріжжя, та, крім того, обвинувачений проживає та працює у м. Запоріжжі.

Учасники судового провадження були належним чином повідомлені про час, день і місце розгляду подання. Клопотань чи заяв про відкладення розгляду подання не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача про суть подання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Територіальна підсудність це різновид підсудності, за допомогою якої визначають, у суді якої адміністративно-територіальної одиниці буде здійснюватися розгляд по суті кримінального провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, за загальним правилом визначення територіальної підсудності, кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК України розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.

Цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України.

Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 цього Кодексу, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.

Визначення в законі територіальної юрисдикції розгляду спору забезпечує право особи на розгляд справи судом, створеним відповідно до закону. Передача справи на розгляд іншого суду допускається лише у виключних випадках і за процедурою, передбаченою законом. У цьому випадку із додержанням усіх приписів статті 34 КПК України.

Статтею 34 КПК України визначено процесуальний порядок передачі до іншого суду кримінального провадження.

У ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.

Так, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Крім зазначених вище обставин, які є підставами для обов`язкового направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, у ч. 1 ст. 34 КПК України визначені дискреційні підстави для зміни підсудності. А саме, до почату судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності загально-кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Запорізькій області, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів України, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, ОСОБА_4 , як старшому групи слідчих, було доручено відповідно до вимог ст. 39 КПК України, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 30.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 249, ч. 2 ст. 364 КК України, під час розслідування якого згідно з ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2018 йому було надано дозвіл на обшук всіх споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення підроблених документів, які видаються суб`єктам господарської діяльності та використовуються ними для прикриття незаконного вилову водних біоресурсів, та подальшої її реалізації, предметів, що зберегли сліди кримінального правопорушення. У той самий час, ОСОБА_4 було достовірно відомо, що вказаною ухвалою слідчим суддею не надавалося дозволу на вилучення в ході обшуку будь-якого іншого майна.

У ході проведення на підставі ухвали суду, у період з 03.07.2018 по 07.07.2018, обшуку, у ОСОБА_4 , який достовірно знаючи, що в матеріалах кримінального провадження № 0000157 відсутні будь-які докази причетності до скоєння кримінального правопорушення службових осіб ТОВ «Профуна», будучи обізнаним про те, що згідно з наданими йому у ході обшуку документами, виявлена у ході обшуку риба, яка належала ТОВ «Профуна», має законне походження, виник умисел на протиправне вилученням із власності вказаного суб`єкта господарювання цього майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, зловживаючи службовим становищем у частині повноважень слідчого під час проведення обшуку у кримінальному провадженні, діючи всупереч інтересам служби, ОСОБА_4 , перебуваючи 06.07.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, не маючи на те законних підстав, ігноруючи надані йому під час обшуку документи про законність походження риби, вилучив майно ТОВ «Профуна», а саме 20 полетів мороженої риби тюлька, загальною вагою 18 072 кг. У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 надав вказівку третім особам, яких залучив для проведення обшуку, завантажити вилучену рибу до вантажних автомобілів та вивезти з місця її виявлення.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта, колегія суддів вважає, що місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, є дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вчинені 06 липня 2018 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, в межах територіальної юрисдикції Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Отже, у процесі перевірки доводів подання колегія суддів не встановила порушень ст. 32 КПК України при визначенні територіальної підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_4 .

Що стосується посилання у поданні на проживання ОСОБА_4 у м. Запоріжжі та знаходження його місця роботи, то вони не свідчать про явну доцільність у передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду для забезпечення мети оперативності та ефективності кримінального провадження, виходячи з того, що за загальним правилом визначення територіальної підсудності це кримінальне провадження підсудне саме Бердянському міськрайонному суду Запорізької області.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями ст. 336 КПК України передбачено можливість здійснення судового провадження у режимі відеоконференції, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для направлення кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на розгляд іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, подання Бердянського міськрайонного суду Запорізької області підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у задоволенні подання Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Повернути кримінальне провадженняпо обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: