Дата документу 17.02.2020
Справа № 501/1366/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ревне Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, одруженого, який не працює, є пенсіонером за віком, учасником бойових дій, має на утриманні двох осіб похилого віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.2 ст.311 КК України,
13 лютого 2019 року ОСОБА_8 , бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді контрабандного переміщення прекурсору псевдоефедрин, загальним кількісним вмістом 90 г., з приховуванням від митного контролю, керуючи автомобілем DAF, д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом SCHWAZMULLER, д.н.з. НОМЕР_2 , в`їхав на територію паромної переправи міста Стамбул та прибув поромом на територію України, а саме до зони діяльності ВМО № 4 митного поста «Чорноморський» пункту пропуску «Чорноморський рибний порт» Одеської митниці ДФС України, де під час митного декларування ОСОБА_8 не зазначив про переміщення через державний кордон України товарів, переміщення яких здійснюється за дозвільними документами або заборонених до такого переміщення.
13 лютого 2019 року, знаходячись на одному з підприємств (більш точні час та місце невстановлені) міста Стамбул (Республіка Туреччина), у невстановлений спосіб придбав 1500 капсул препарату Duact (у 50 упаковках), після чого у нього виник умисел, направлений зберігання та перевезення у своєму автомобілі марки DAF, держаний номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Словаччини) із напівпричепом SCHWAZMULLER, д.н.з. НОМЕР_2 з метою збуту зазначеного препарату, який містить у собі прекурсор псевдо ефедрин.
Надалі, ОСОБА_8 діючи умисно та усвідомлюючи те, що зазначений препарат відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, зберігаючи препарат Duact під подушкою на спальному місці водія автомобілю DAF, д.н.з НОМЕР_1 попрямував із Республіки Туреччини до України.
Того ж дня, ОСОБА_8 , бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді зберігання та перевезення з метою збуту прекурсору псевдоефедрин, керуючи автомобілем DAF, д.н.з НОМЕР_1 із напівпричепом SCHWAZMULLER, д.н.з. НОМЕР_2 , в`їхав на територію паромної переправи міста Стамбул та прибув поромом на територію України, а саме до зони діяльності ВМО № 4 митного поста «Чорноморський» пункту пропуску «Чорноморський рибний порт» Одеської митниці ДФС України, де під час митного декларування ОСОБА_8 не зазначив про переміщення через державний кордон України товарів, переміщення яких здійснюється за дозвільними документами або заборонених до такого переміщення.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.305 КК України, а саме: контрабанда прекурсорів, тобто їх переміщення через митних кордон України з приховуванням від митного контролю в особливо великих розмірах.
Крім того, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.311 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та перевезення прекурсорів з метою збуту.
27 січня 2020 року між сторонами кримінального провадження: процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_8 за участю його захисника адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення в повному обсязі.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченому:
за ч.3 ст.305 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
за ч.2 ст.311 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Також в угоді погоджено остаточне покарання, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Крім того, сторонами погоджено, відповідно до ст.75, ч.1 ст.76 КК України, звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи, навчання.
В угоді також зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, він згоден на призначення йому погодженого з прокурором покарання, просив затвердити угоду.
Прокурор та захисник також просили суд затвердити угоду.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.
Відповідно до ст.469 ч.ч.2, 4 КПК України в кримінальному провадженні за ініціативою прокурора або підозрюваного може бути укладена угода про визнання винуватості.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі, незадовільний стан здоров`я , наявність статусу учасника бойових дій.
Суд вважає, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст.65 КК України, та санкцією ч.3 ст.305 КК України, з урахуванням ст.69 КК України, та ч.2 ст.311 КК України.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України,
Визнати ОСОБА_8 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.2 ст.311 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
за ч.3 ст.305 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
за ч.2 ст.311 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст.75, ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи, навчання.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження його під вартою під час досудового розслідування з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 15 по 18 лютого 2019 року.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27 лютого 2019 року, на мобільні телефони та автомобіль «DAF», номерний знак НОМЕР_1 скасувати.
Речові докази: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я обвинуваченого, мобільні телефони, автомобіль «DAF», номерний знак НОМЕР_1 повернути; документи - залишити в матеріалах кримінального провадження; прекурсори знищити;
Процесуальні витрати у розмірі 2574 грн., пов`язані із залученням експерта, стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3