У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4741/16

№ 1-кс/183/881/20

16 червня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному 14 серпня 2016 року до ЄРДР за № 0003372, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з вищою освітою, пенсіонера, директора ПП «Шанс-довіра», одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 184, 200 КПК України слідча Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що 10 вересня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні архівного відділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Українська, 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської області, отримав копію рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по вул. Сучкова, 93-а, будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по АДРЕСА_4 ». Серед іншого, у вказаному рішенні міської ради зазначалося про затвердження актів Державної технічної комісії від 17 грудня 2001 року та узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по АДРЕСА_5 ОСОБА_7 , загальною площею 36,9 м2, у тому числі торгівельна площа 31,3 м2, а також про прийняття вказаного павільйону до експлуатації. В цей момент, усвідомлюючи той факт, що зазначене рішення міської ради не дасть можливості зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, площею 0, 0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа.

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, у невстановлені досудовим розслідуванням час і місці, за невстановлених обставин, достовірно знаючи, що рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради йому не надавався дозвіл на узаконення зазначеної земельної ділянки, здобув завідомо підроблений документ архівний витяг рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по АДРЕСА_5 , будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по АДРЕСА_4 », до якого внесено недостовірну інформацію щодо узаконення земельної ділянки, площею 0, 0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , за собою.

25 квітня 2016 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, з метою реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0136, площею 0,0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи, що архівний витяг рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по АДРЕСА_5 , будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по АДРЕСА_4 » містить в собі недостовірну інформацію щодо узаконення земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0136, площею 0,0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , прибув до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_6 , де надав останньому документи для проведення реєстрації. Серед вказаних документів ОСОБА_7 був наданий завідомо підроблений документ архівний витяг рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по вул. Сучкова, 93а, будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по вул. Жовтневій, І», тим самим ОСОБА_7 використав завідомо підроблений документ.

Також, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 10 вересня 2015 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні архівного відділу виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області за адресою: вул. Українська, 12, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, отримав копію рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по вул. Сучкова, 93-а, будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по АДРЕСА_4 ». Серед іншого, у вказаному рішенні міської ради зазначалося про затвердження актів Державної технічної комісії від 17 грудня 2001 року та узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по АДРЕСА_5 ОСОБА_7 , загальною площею 36,9 м2, у тому числі торгівельна площа 31,3 м2, а також про прийняття вказаного павільйону до експлуатації. В цей момент, усвідомлюючи той факт, що зазначене рішення міської ради не дасть можливості зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, площею 0, 0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, у великих розмірах, а саме вказаною земельною ділянкою, що належить територіальній громаді м. Новомосковська Дніпропетровської області.

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, у великих розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням час і місці, за невстановлених обставин, достовірно знаючи, що рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради йому не надавався дозвіл на узаконення зазначеної земельної ділянки, здобув завідомо підроблений документ архівний витяг рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по АДРЕСА_5 , будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по АДРЕСА_4 », до якого внесено недостовірну інформацію щодо узаконення земельної ділянки, площею 0, 0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , за собою.

25 квітня 2016 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_7 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, з метою реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0136, площею 0, 0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що архівний витяг рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по АДРЕСА_5 , будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по АДРЕСА_4 » містить в собі недостовірну інформацію щодо узаконення земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0136, площею 0, 0235 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , прибув до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_6 , де надав останньому документи для проведення реєстрації. Серед вказаних документів ОСОБА_7 був наданий завідомо підроблений документ архівний витяг рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 374/1 від 21 травня 2003 року «Про узаконення встановлення торгового павільйону тимчасового типу по АДРЕСА_5 , будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , і будівництво магазину по АДРЕСА_4 ».

25 квітня 2016 року о 12.00 годині приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_6 , на підставі наданих ОСОБА_7 документів вчинив реєстраційну дію вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію, визначивши власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0136, площею 0,0235 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , таким чином останній заволодів чужим майном шляхом обману, а саме зазначеною земельною ділянкою.

Внаслідок вказаних умисних злочинних дій ОСОБА_7 , з власності територіальної громади м. Новомосковська Дніпропетровської області незаконно вибуло нерухоме майно, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :04:005:0136, площею 0,0235 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , у зв`язку з чим територіальній громаді м. Новомосковська Дніпропетровської області в особі Новомосковської міської ради Дніпропетровської області спричинено матеріальну шкоду в сумі 224 000 грн., що згідно з п. 3 примітки ст. 185 КК України відноситься до великих розмірів.

28 квітня 2020 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Повідомлення про підозру підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням Новомосковської міської ради про злочин від 12 серпня 2016 року, протоколом допиту ОСОБА_10 від 17 серпня 2016 року, відповіддю виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 3169 від 01 листопада 2016 року, постановою про визнання та залучення до кримінального провадження речових доказів від 12 грудня 2016 року, ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0136, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09 лютого 2017 року, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19 квітня 2019 року, постановою про визнання речових доказів від 19 квітня 2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08 жовтня 2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23 грудня 2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17 січня 2020 року, протоколом допит свідка ОСОБА_14 від 17 квітня 2020 року, висновком експерта №19/104-10/4/18 від 10 березня 2020 року, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_15 від 23 квітня 2020 року.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, що свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_7 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність взяття під вартою у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_7 07 травня 2020 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області були покладені, строком до 25 червня 2020 року, відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати до слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 годин до 06.00 години щоденно без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до Новомосковського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 червня 2020 року апеляційні скарги прокурора та захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_16 залишено без змін ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 07 травня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 .

Однак, після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу допитано в якості свідка ОСОБА_17 , додатково допитано в якості свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , які надали показання про те, що ОСОБА_7 умовляннями, погрозами, моральним тиском просить їх надати показання, про які він говорить, вказані події відбувались до обрання ОСОБА_7 попереднього запобіжного заходу, тобто на момент обрання вказаного запобіжного заходу існували обставини, що підтверджували наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. У зв`язку з чим, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 200 КПК України виникає необхідність у зверненні з клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним слідчий просить змінити вже обраний запобіжний захід на тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За клопотанням слідчого під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, одне з яких віднесено до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, таким чином ОСОБА_7 з метою уникнення покарання свідомо може ухилятися від можливого притягнення до відповідальності за вчинені злочини, тобто без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в подальшому буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 незаконно впливає на свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується їх показанням, тобто без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він в подальшому буде продовжувати впливати на свідків.

Вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про заміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 підтримав та просив його задовольнити, посилаюсь на обставини, викладені у клопотанні. А також додав, що факти тиску підозрюваним на свідків йому на теперішній час невідомі, але не виключає, що вони існують.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_19 заперечував проти клопотання, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 під час судового розгляду підтримав думку свого захисника.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

У відповідності до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.05.2020 року ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 25 червня 2020 року включно, покладено строком на два місяці обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. У вказаній ухвалі було вмотивовано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий у своєму клопотанні зазначає, що після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу допитано в якості свідка ОСОБА_17 , додатково допитано в якості свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , які надали показання про те, що ОСОБА_7 умовляннями, погрозами, моральним тиском просить їх надати показання, про які він говорить, вказані події відбувались до обрання ОСОБА_7 попереднього запобіжного заходу, тобто на момент обрання вказаного запобіжного заходу існували обставини, що підтверджували наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

При цьому, слідчим у клопотанні взагалі не зазначено, коли саме виникли обставини, на які посилається у клопотанні. Крім того, при дослідженні письмових доказів, долучених до даного клопотання, встановлено, що свідок ОСОБА_17 під час допиту його в якості свідка показав, що приблизно 29 квітня 2020 року ОСОБА_7 став просити його дати відповідні показання та виказував погрози. Однак, в підтвердження даних обставин слідчим не надано жодного письмового доказу того, що даний факт було зафіксовано, або відреаговано на звернення свідка з заявою про здійснення на нього підозрюваним тиску.

Також, слідчим суддею під час судового розгляду було досліджено й протоколи допиту свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , які дійсно показали, що підозрюваний ОСОБА_7 просив їх надати відповідні показання. Але, прокурором під час судового розгляду навіть не було заявлено клопотання про виклик для допиту зазначених свідків в судовому засіданні під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , а саме з підстав наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, прокурор в судовому засіданні зазначив, що факти тиску підозрюваним на свідків йому на теперішній час невідомі, але не виключає, що вони існують.

Крім того, розглядаючи питання про можливість зміни у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором під час судового розгляду не доведено факту існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а отже, не доведено обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Як зазначалося вище, прокурором наявність таких обставин не було доведено.
Крім того, слідчим суддею при розгляді даного клопотання було враховано, що підозрюваний під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушив жодного з обов`язків, які було на нього покладено слідчим суддею, а саме: прибувати до слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 години до 06.00 години щоденно без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Отже, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час доби належним чином забезпечує виконання ОСОБА_7 зазначених вище процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до наданої в судовому засіданні ОСОБА_7 медичної документації, останній має ряд тяжких захворювань, що також не можна залишити поза увагою при розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу на більш суворий вид заходу.

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що дане клопотання слід вважати необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 193, 201 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному 14.08.2016 року до ЄРДР за № 0003372 ОСОБА_7 , підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1