Справа № 273/2245/19
Провадження № 1-кп/273/46/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 23.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України з базовою загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2015 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано сплачувати грошові кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи стягнення з 08.06.2015 року до досягнення повноліття останньої.

Однак, всупереч рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2015 року ОСОБА_4 , в період з березня 2019 року, по жовтень 2019 року включно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так, будучи неодноразово офіційно попередженою державним виконавцем Баранівського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про кримінальну відповідальність про ухилення від сплати аліментів, знаючи свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання спільної малолітньої доньки, являючись дієздатним, будучи працездатною особою заходів до офіційного працевлаштування не вживав, на обліку в Баранівському районному центрі зайнятості не перебував та не перебуває, на обліку в управлінні пенсійного фонду не перебуває.

Крім цього, від Баранівського районного відділу державної виконавчої служби протягом вказаного періоду приховував доходи від тимчасових щомісячних

заробітків. Добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, аліменти в добровільному порядку не виплачував, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини взагалі не вживав та допустив заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на суму 12 000 грн.

Обвинувачений винним себе в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини визнав, щиро каявся та просив суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні просила притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності та покарати згідно діючого закону.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, розяснивши учасникам процесу положенняст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.

Отже, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані ч. 1ст. 164 КК України, як дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.8Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17Закону України"Провиконання рішень та застосування практики Європейського суду зправ людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України не виявлено.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого, складену Центром пробації згідно якої оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує характеризуючи дані щодо обвинуваченого, так згідно довідки характеристики виконавчого комітету Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області від 25.11.2019 №1190 ОСОБА_4 офіційно не працює. Заяви-скарги на нього до старостату не надходили, компрометуючих матеріалів не має.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про те, що обвинувачений не є особою небезпечною для суспільства і відносно нього найбільш доцільно обрати міру покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України. Суд вважає, що зазначене покарання обвинуваченому, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

На час ухвалення вироку до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, а тому в даний час відсутня необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.368-376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1