ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2020 Справа №607/5724/20

провадження № 1-кп/607/1150/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 06 лютого 2020 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працює, не судимого згідно ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

03 лютого 2020 року в період часу із 09 год. 00 хв. по 09 год. 30 хв. ОСОБА_3 , котрий перебував у салоні автобуса із сполученням Тернопіль-Чортків на території автовокзалу, що за адресою: вул. Живова, 7, у. м. Тернополі, вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізовуючи даний злочинний намір, він, у вказаний час в зазначеному місці, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будіть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів - з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, з лівої кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 викрав мобільний телефон марки «Samsung», моделі А6 вартістю 3 121 грн. 67 коп. та заховав у куртку, в яку був одягнутий. Після цього, ОСОБА_3 вийшов із салону вказаного автобуса на зупинці смт. Дружба Теребовлянського району Тернопільської області, перейшов на протилежну сторону, сів у автобус в напрямку м. Тернопіль, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 3 121 грн. 67 коп.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Дав показання про те, що дійсно, будучи в автобусі, який рухався в межах м. Тернополя, та, сидячи позаду потерпілої, побачив мобільний телефон в чохлі жовтого кольору у правій її кишені. Протягнувши праву руку, він витягнув цей телефон з кишені потерпілої та вимкнув його. Через пів години він покинув автобус та іншим маршрутом повернувся до м. Тернополя, де, використовуючи документи свого знайомого, здав викрадений мобільний телефон у ломбард за 1 900 грн. Про вчинене дуже шкодує. Просить вибачення у представника потерпілої. Запевнив, що подібного більше ніколи не повторить. Шкоду потерпілій відшкодовано. Просить суд суворо не карати.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини провадження, особу винного: на обліку у лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання; вважається таким, що не судимий, з часу постановлення вироку щодо нього впродовж останніх семи років кримінальних правопорушень не вчиняв; обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; а також суд зважає на позицію потерпілої сторони про те, щоб дати можливість обвинуваченому виправитись, не призначати суворого покарання та обмежитись штрафом.
Аналізуючи наведені обставини та зважаючи на викладену вище позицію представника потерпілого, суд вважає, що обвинуваченому із альтернативних покарань, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, доцільно призначити покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 785,05 /сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 05 коп.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддяОСОБА_1