Справа № 308/1247/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , в порядку статті 303 КПК України,

встановив:

24.04.2020 адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій зокрема просить зобов`язати слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 про надання дозволу на огляд місця зберігання речових доказів, а саме вилученої в результаті обшуку алкогольної продукції від особи - підприємця ОСОБА_3 в період з 18.03.2020 по 21.03.2020 з застосуванням фото - відео фіксації; зобов`язати слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 надати копію постанови про визнання речовими доказами вилученої в результаті обшуку алкогольної продукції від особи - підприємця ОСОБА_3 в період з 18.03.2020 року по 21.03.2020; зобов`язати слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 надати копію протоколу огляду докладного опису алкогольної продукції з фотографуванням.

Обґрунтовуючи скаргу посилається на те, що 14.04.2020 слідчому з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_4 було подано письмове клопотання про надання дозволу на огляд місця зберігання речових доказів, надання копії постанови про визнання речовими доказами вилученої в результаті обшуку алкогольної продукції; надання копії протокол огляду докладного опису алкогольної продукції, однак відповіді слідчим надано не було.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф №1, ст. ст. 303-308 цього Кодексу.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового; 3) рішення слідчого про закриття кримінального; 4) рішення прокурора про закриття кримінального; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник звернувся до слідчого ОСОБА_4 14.04.2020 з письмовим клопотанням в порядку статті 220 КПК України, адресувавши таке до СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області. З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що таке було отримано за довіреністю 16.04.2020. Станом на 21.04.2020 заявником не було отримано відповіді за результатами розгляду його клопотання. Відтак, заявник вважає, що слідчий ОСОБА_5 у визначений КПК термін відповіді на вказане клопотання не надав.

Так, ч. 1 ст. 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Оскарженню в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає лише бездіяльність слідчого (прокурора) у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто в розглядуваному випадку оскарженню може підлягати бездіяльність слідчого, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання заявника від 14.04.2020, подане в порядку ст. 202 КПК, в триденний строк.
Однак, проаналізувавши прохальну частину скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що заявник, всупереч ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою не на допущену слідчим бездіяльність відсутність розгляду слідчим клопотання, поданого в порядку ст. 202 КПК України, а щодо зобов`язання слідчого надати дозвіл на огляд місця зберігання речових доказів; надати копію постанови про визнання речовими доказами вилученої в результаті обшуку алкогольної продукції від особи - підприємця ОСОБА_3 в період з 18.03.2020 по 21.03.2020; надати копію протоколу огляду докладного опису алкогольної продукції з фотографуванням.

Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
На стадії досудового розслідування, за приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень, який вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, як наголошується ч. 3 ст. 26 КПК України.
Тож, вимога заявника про зобов`язання слідчого надати дозвіл на огляд місця зберігання речових доказів; надати копію постанови про визнання речовими доказами вилученої в результаті обшуку алкогольної продукції від особи - підприємця ОСОБА_3 в період з 18.03.2020 по 21.03.2020; надати копію протоколу огляду докладного опису алкогольної продукції з фотографуванням розгляду, в порядку ст. 303 КПК України, слідчим суддею не підлягає, оскільки вирішення цього питання віднесено до компетенції безпосередньо слідчого та (або) прокурора при розгляді заявленого клопотання.
Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст. 303-308 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , в порядку статті 303 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1