Провадження № 1-кп/643/567/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002418 року від 11.05.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11.05.2019 приблизно о 06:30 год., більш точного часу не встановлено, з добровільної згоди користувача квартири ОСОБА_7 знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , де побачив раніше малознайомого йому ОСОБА_6 . В подальшому у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , який сидів на стільці за столом, та почав вимагати віддати йому грошові кошти. При цьому, знаходячись з правого боку від потерпілого, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю в область правого ока, далі наніс один удар кулаком правої руки по обличчю в область перенісся. Намагаючись захиститись від ударів, ОСОБА_6 почав прикривати обличчя руками. В свою чергу ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в праве вухо і три удари кулаком лівої руки по потилиці ОСОБА_6 . Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 рукою штовхнув ОСОБА_6 в праве плече, а лівою рукою вихватив стілець, на якому сидів останній. ОСОБА_6 присів, а ОСОБА_4 , тримаючи стілець в руках, наніс торцем стільця два удари по голові і три удари по спині ОСОБА_6 , при цьому вимагаючи віддати грошові кошти. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1113-С/2019 від 30.05.2019 року, у ОСОБА_6 маються такі тілесні ушкодження: садна на голові, тулубі і лівій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, реалізуючи його, з корисливих мотивів, взяв зі столу кухонний ніж і під погрозою його застосування, тобто погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, почав вимагати від ОСОБА_6 віддати йому грошові кошти, тим самим пригнічуючи волю останнього. ОСОБА_6 відмовився віддавати грошові кошти, при цьому реально сприймаючи протиправні дії ОСОБА_4 та, побоюючись за своє життя та здоров`я, залишався на місці і не чинив опір. Далі, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 наніс один удар вказаним ножом в шафу, після цього правим плечем штовхнув ОСОБА_6 та зробив правою ногою підніжку, внаслідок якої останній впав на підлогу. Потім ОСОБА_4 , тримаючи ніж в лівій руці, правою рукою почав обшукувати кишені ОСОБА_6 , та з правої кишені одягнених на останньому джинсів дістав грошові кошти в сумі 700,00 грн., з правої кишені одягненої на ньому кофти дістав мобільний телефон Huawei P20, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 14640 від 13.06.2019 становить 1800,00 грн. В подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим у ОСОБА_6 майном на власний розсуд.
Між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 та обвинуваченим ОСОБА_4 16.06.2020 року укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до умов вказаної угоди, ОСОБА_4 зобов`язується повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі, викладеному у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження на підставі зазначеної угоди. Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Враховуючи беззастережне визнання ним своєї провини, щиросердне розкаяння у вчиненому та сприяння проведенню досудового розслідування, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно ч. 3 ст. 374 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
В судовому засіданні 16.06.2020 року прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду від 16.06.2020 року на укладення угоди. Крім того, в судовому засіданні 16.06.2020 року ОСОБА_6 на уточнююче запитання суду пояснив, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, зміст угоди про визнання винуватості йому повністю зрозумілий та він надає згоду на її укладення. Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2019 року потерпілим ОСОБА_6 суду було надано письмову заяву, в якій він зазначив, що спричинена йому ОСОБА_4 шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких матеріальних та моральних претензій він до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні 16.06.2020 року підтримали укладення угоди про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, згідно яких в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся та підтвердив вчинення ним злочину за вищевказаних обставин. Крім того, на уточнююче запитання суду ОСОБА_4 пояснив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним злочину, в тому числі характер та послідовність ударів, які наносились потерпілому. Також ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно вчиняв вказані вище дії з ножом та заволодів зазначеним вище майном потерпілого за вищевказаних обставин. Пояснив, що після закінчення досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з його матеріалами і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані органом досудового розслідування. Показав, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Крім того, на уточнююче запитання суду обвинувачений та захисник, кожен окремо, пояснили, що не заперечують правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України.
Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, а також добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є в тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдані останньому внаслідок кримінального правопорушення збитки, щиро розкаявся.
Кримінальне провадження знаходиться на розгляді суду з 02.07.2019 року, при цьому ОСОБА_4 з 11.05.2019 року утримується під вартою.
Таким чином, укладення угоди спрятиме виконанню завдань кримінального провадження, а саме забезпеченню швидкого та повного судового розгляду, а відтак відповідатиме суспільному інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.
Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.
Як вбачається з умов угоди, сторонами узгоджено застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який не є особливо тяжким, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.
За таких обставин суд вважає умови угоди в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання такими, що не суперечать положенням КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд, керуючись засадами диспозитивності кримінального провадження, вважає за можливе затвердити угоду.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України визначення тривалості іспитового строку відноситься до компетенції суду, суд, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та інші, викладені вище, обставини справи, вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які є, на переконання суду, необхідними і достатніми для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.

Як вбачається з ухвали Московського районного суду м Харкова від 13.05.2020 року, ОСОБА_4 фактично затриманий 11.05.2019 року. Згідно вказаної ухвали відносно ОСОБА_4 , який на той час підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід в подальшому продовжувався судом.

Враховуючи наведене, в строк покарання ОСОБА_4 суд зараховує строк тримання його під вартою з 11.05.2019 року по 17.06.2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі в тому числі звільнення від відбування покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 звільняється від відбування призначеного покарання, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання.

Оскільки прокурором на уточнююче запитання суду було зазначено на відсутності клопотань про обрання ОСОБА_4 на час до набрання вироком законної сили будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд, виходячи з засад верховенства права, змагальності, диспозитивності та рівності сторін, а також висновків щодо застосування норм права, викладених в Рішенні Конституційного Суду України від 23.11.2017 року по справі № 1-28/2017, не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу за власною ініціативою.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України. На уточнююче запитання суду щодо подальшої долі ножа, прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник, кожний окремо, просили вказаний ніж знищити. Оскільки матеріали справи не містять даних щодо власника ножа, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, вважає за необхідне знищити вказаний речовий доказ.

Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 785,00 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України. На уточнююче запитання суду обвинувачений та захисник, кожен окремо, зазначили, що не заперечують проти покладення на обвинуваченого обов`язку відшкодувати вказані витрати.

Керуючись ст. 2, 7, 337, 368-371, 374-376, 472, 474-475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.06.2020 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за згодою потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою з 11.05.2019 року по 17.06.2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання негайно.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2019 року на майно, вилучене 11.05.2019 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на ніж з рукояткою чорного кольору та один змив на марлевий тампон рідини бурого кольору.

Речові докази, передані на зберігання в камеру схову Московського ВП ГУНП в Харківській області, а саме ніж з рукояткою чорного кольору та один змив на марлевий тампон рідини бурого кольору - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в загальному розмірі 785,00 грн. (сімсот вісімдесят п`ять гривень).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_4 протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1