Справа № 159/2174/20
Провадження № 1-кс/159/658/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного
суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області клопотання ст. слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 200 301 100 008 08 12.05.20 р. за ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
13.05.20 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшло вище зазначене клопотання, обгрунтоване тим, що у провадженні СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області є матеріали вказаного вище кримінального провадження, що внесено до ЄРДР за 120 200 301 100 008 08 12.05.20 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що о 01 год. 12.05.20 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», р. н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лісовій у с. Скулині Ковельського району Волинської області, допустив з`їзд у лівий кювет, де зіткнувся з придорожнім парканом, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелому основи черепа, забою головного мозку. Під нас проведення огляду місця події 12.05.20 р. було вилучено та поміщено на спецмайданчик ГУ НП у Волинськії області у м. Ковелі Волинської області вище вказаний автомобіль. Встановлено, що цей автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_4 12.05.20 р. цей автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та на даний час він знаходиться на спецмайданчику ГУ НП у Волинській області у м. Ковелі Волинської області. Покликаючись на ст. 168, ч. 1 ст. 167 КПК України, зазначає, що встановлено, що вилучений автомобіль є знаряддям вчинення злочину, на підставі цього - визнаний речовим доказом у провадженні; з метою належного розслідування кримінального провадження є необхідність у використанні цього т/з для проведення слідчих дій, а саме: ряду інженерно - транспортних експертиз. Враховує, що майнова шкода потерпілій стороні на даний момент не відшкодована, що у подальшому може призвести до заявлення цивільного позову до підозрюваного про відшкодування спричиненої шкоди. Вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98, ст. 170 КПК України, і з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення його, на цей автомобіль слід накласти арешт. Просить клопотання задовольнити.
У судове засідання слідчий не з"явився.
Задовольняючи клопотання, враховую позицію прокурора; те, що з матеріалів, долучених до клопотання, вбачається достатньо підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення. Воно зареєстроване та внесене до ЄРДР.
Внесене клопотання відповідає вимогам КПК України, належним чином обґрунтоване.
Як у клопотанні, так і при розгляді справи, встановлено, що слідчим та прокурором наведено достатньо підстав для того, щоб вважати, що вказане вище майно було вилучене поліцією при обставинах, зазначених слідчим у клопотанні. Воно може мати у кримінальному провадженні значення знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з постановою слідчого від 12.05.20 р. майно т/з - визнане речовим доказом у справі.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.07 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За змістом ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, серед іншого. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Заслуговують на увагу доводи слідчого про те, що є необхідність у тимчасовому обмеженні прав власності та користування особи щодо наведеного вище майна, що є речовим доказом у справі.
У матеріалах провадження наявні підтверджуючі докази про визнання вказаного вище майна речовим доказом у справі, та воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Тому клопотання слід задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ», р. н. НОМЕР_2 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_4 .

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користуватися вище зазначеним майном; а власнику (власникам) автомобіля - відчуження, розпорядження та користування ним - до зняття з нього арешту у порядку, визначеному законодавством.
Ухвала підлягає до негайного виконання, може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня оголошення, може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника майна, який не був присутнім під час розгляду.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1