Справа № 456/384/20
Провадження № 1-кп/456/239/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнячка, Сколівського району, Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працює, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в :
18.12.2019, близько 13 години 35 хвилин, старшим інспектором роти №3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським роти №3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_7 , під час несення служби, на 610 кілометрі автодороги М-06 Київ-Чоп, біля стаціонарного поста «Плай», що в с. Добряни, Стрийського району, Львівської області, було зупинено автомобіль марки «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_5 , у зв`язку із порушенням ним пункту 2.3 в Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом, обладнаним ременем пасивної безпеки, будучи непристебнутим ременями безпеки.
В подальшому, при спілкуванні із працівниками поліції та при перевірці документів, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності та усвідомлюючи настання негативних правових наслідків для себе, за скоєні ним адміністративні правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, маючи при собі грошові кошти, перебуваючи в салоні свого транспортного засобу, висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди працівникові поліції ОСОБА_6 у сумі 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.12.2019 становила 2620,00 гривень, при цьому продемонстрував дану грошову купюру, та намагався надати неправомірну вигоду поліцейському.
У відповідь на такі протиправні дії водія даного транспортного засобу, старший інспектор ОСОБА_6 , попередив ОСОБА_5 про те, що проводиться відеофіксація їх розмови та про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, після чого запросив останнього, пройти до службового приміщення, на стаціонарний пост, з метою оформлення відповідних протоколів.
Перебуваючи в службовому приміщенні, при винесенні постанови серії ЕАК №1876628 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_5 , пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Однак, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 в черговий раз, висловив поліцейським пропозицію про надання неправомірної вигоди, за уникнення від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння, при цьому знову демонструючи вищевказану грошову купюру, номіналом в 100 доларів США та намагався покласти її у рюкзак, з особистими речами поліцейського, що знаходився в даному службовому приміщенні.
В подальшому, ОСОБА_5 , було скеровано до Стрийської центральної районної лікарні, з метою проходження медичного обстеження, на стан алкогольного сп`яніння, однак дорогою до медичної установи, ОСОБА_5 , в черговий раз, перебуваючи у службовому транспортному засобі працівників поліції, висловив поліцейському ОСОБА_6 , пропозицію надання неправомірної вигоди, за уникнення від адміністративної відповідальності та не складання працівниками поліції відповідних протоколів, за вчинення адміністративного правопорушення.
Крім того, за результатами медичного огляду, та згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.12.2019 встановлено, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Після чого, повернувшись до приміщення стаціонарного поста, під час заповнення старшим інспектором ОСОБА_6 протоколу серії БД № 060875 про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та відповідно до ст. 265-1 КУпАП вилученні посвідчення водія останнього серії НОМЕР_2 від 22.07.2005, ОСОБА_5 , продовжуючи свої неправомірні дії, керуючись єдиним злочинним умислом, знову висловив пропозицію надання поліцейському неправомірної вигоди, за уникнення від адміністративної відповідальності, та намагався покласти вищевказану грошову купюру, номіналом 100 доларів США, у рюкзак, з особистими речами поліцейського.
Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовно обвинувачується у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.
У кримінальному провадженні № 0001494 від 19.12.2019, 27.01.2020 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 369 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_5 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 500 /п`ятсот/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500, 00 /вісім тисяч п`ятсот/ грн. Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_4 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, а також те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 500 /п`ятсот/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500, 00 /вісім тисяч п`ятсот/ грн.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати в справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України,

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 27.01.2020 у кримінальному провадженні №0001494 від 19.12.2019, укладену між прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 /п`ятсот/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500, 00 /вісім тисяч п`ятсот/ грн.
Речові докази: відеозаписи, що містяться на цифровому носії інформації USB 2.0 Transcend 8GB та оптичному носії інформації DVD-R Verbatium 4,7 GB залишити при матеріалах кримінального провадження.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1