Справа № 127/6393/20
Провадження №11-сс/801/246/2020
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження
24 березня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2020 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2020 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Ознайомившись з апеляційною скаргою та матеріалами провадження, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Перелік судових рішень слідчого судді першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, визначені ст.309 КПК України та цей перелік є вичерпним. За змістом зазначеної норми кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу в даний перелік не входить. При цьому за положеннями ч.3 ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Доводи прокурора на можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу на підставі правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.03.2019 у справі 286/1695/18 у даному випадку не ґрунтуються на законі виходячи з наступного.
Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Проте зазначена норма закону вказує на обов`язковість застосування висновків ВС у справах, що виникають з подібних правовідносин.
Так, в п.5.3 Постанови ККС ВС від 28.03.2019, на яке посилається прокурор, Верховний Суд надав правовий висновок про те, що виходячи з системного аналізу ст.309 КПК України та враховуючи вимоги ст.181 КПК України, поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, коли суд обирає інший запобіжний захід. Таким чином, слідчий суддя, постановивши ухвалу про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на домашній арешт, фактично застосував запобіжний захід у виді домашнього арешту і така ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.
З наведеного правового висновку вбачається, що у випадку зміни запобіжного заходу на більш суворий судом (слідчим суддею) фактично приймається рішення про застосування запобіжного заходу.
Так, висновок Верховного Суду зроблений виходячи з конкретних обставин провадження, з якого вбачається, що орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою відносно підозрюваного у зв`язку з невиконанням особою покладених обов`язків, через що виникла необхідність в зміні запобіжного заходу на більш суворий. Ухвалою слідчого судді місцевого суду частково було клопотання та змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на домашній арешт.
Таким чином, постановивши ухвалу про зміну запобіжного заходу та при цьому погіршивши становище підозрюваного, слідчим суддею фактично було застосовано (обрано) захід забезпечення кримінального провадження (запобіжний захід у виді домашнього арешту). Тому в даному випадку ухвала слідчого судді підлягає перегляду в суді апеляційної інстанції.
Однак з оскаржуваної ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2020 вбачається, що предметом розгляду було клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Розгляд такого клопотання здійснюється в порядку, визначеному ст.201 КПК України. В даному випадку, задовільнивши клопотання сторони захисту, слідчим суддею на відміну від вищеописаних обставин фактично змінено запобіжний захід, та таке рішення не може бути оскаржено в апеляційному порядку, виходячи з положень ст.309 КПК України.
За нормою ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню в апеляційному порядку та згідно ч.5 ст.399 КПК України ухвала разом з апеляційною скаргою та додатками підлягає надсиланню особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст.309, 392, 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 березня 2020 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою надіслати особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя: