У Х В А Л А

іменем україни

13.05.2020 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000026 від 24.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, перебувають матеріали кримінального провадження №0000026 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.03.2020 до військової прокуратури Ужгородського гарнізону з відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_1 Управління внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надійшло повідомлення про ознаки кримінального правопорушення, а саме про те, що до заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого лейтенанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 та невстановлена особа військовослужбовець ЗСУ на імя « ОСОБА_6 » , із пропозицією про надання грошових коштів ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди, за сприяння з використанням свого службового становища, у незаконному переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом надання службової інформації про місце перебування прикордонних нарядів з охорони державного кордону, та приховування фактів протиправної діяльності на державному кордоні.

29 квітня 2020 року в рамках контролю за вчиненням злочину у кримінальному провадженні, задокументовано факт надання громадянином ОСОБА_5 мешканцем АДРЕСА_1 неправомірної вигоди у розмірі 250 доларів США заступнику начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 старшому лейтенанту ОСОБА_4 за сприяння останнім, шляхом використання свого службового становища у вигляд надання службової інформації про розміщення прикордонних нарядів на державному кордоні, та приховування слідів злочину з метою переміщення тютюнових виробів поза пунктом пропуску, в порушення встановленого порядку вивезення-ввезення. Після передачі обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 250 доларів США ОСОБА_4 добровільно видано прокурору військової прокуратури Ужгородського гарнізону.

12 травня 2020 року проведено огляд грошових коштів в сумі 250 доларів США які гр. ОСОБА_5 надав в якості неправомірної вигоди заступнику начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 старшому лейтенанту ОСОБА_4 за сприяння останнім, шляхом використання свого службового становища у вигляд надання службової інформації про розміщення прикордонних нарядів на державному кордоні, та приховування слідів злочину з метою переміщення тютюнових виробів поза пунктом пропуску, в порушення встановленого порядку вивезення-ввезення та встановлено, що гр. ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 250 доларів США, тобто три купюри наступним номіналом серіями та номерами, а саме: грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 50026653 J; грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 20186082 Р; грошова купюра номіналом 50 доларів США серія та номер СЕ 30161656 А.

Грошові кошти в сумі 250 доларів США згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.
На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У судове засідання слідчий, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи не з`явився, проте подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
У відповідності до постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , від 12.05.2020 року вказані грошові кошти в сумі 250 доларів США, тобто три купюри наступним номіналом серіями та номерами, а саме: грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 50026653 J; грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 20186082 Р; грошова купюра номіналом 50 доларів США серія та номер СЕ 30161656 А визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 000026.

Проаналізувавши клопотання слідчого та додані до нього матеріали суд дійшов висновку, що грошові кошти в сумі 250 доларів США, тобто три купюри наступним номіналом серіями та номерами, а саме: грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 50026653 J; грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 20186082 Р; грошова купюра номіналом 50 доларів США серія та номер СЕ 30161656 А (предмет неправомірної вигоди), є предметом кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, з метою збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, тому з метою їх збереження, вважає за необхідне накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.
Керуючись ст.ст. 167, 169, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000026 від 24.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 250 доларів США, а саме: три купюри наступним номіналом серіями та номерами - грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 50026653 J; грошова купюра номіналом 100 доларів США серія та номер МВ 20186082 Р; грошова купюра номіналом 50 доларів США серія та номер СЕ 30161656 А.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1