Справа № 712/4981/20
Провадження №1-кс/712/2600/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

29 травня 2020 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджено прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
До суду звернулася старший слідчий слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 з клопотанням про накладення арешту на легковий автомобіль «Ford Focus» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (Польща).

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Черкаського відділу поліції проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002422 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК, ч. 2 ст. 309 України.

Установлено, що з початку 2019 року по теперішній час, на територіях Черкаської, Дніпропетровської та Житомирської областей, група осіб у складі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, діючи за попередньою змовою, умисно, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, займаються незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон.

14.05.2019 за даним фактом зареєстровано відомості в ЄРДР за №0002422 за ст. 307 ч. 1 КК України.

19.03.2020 склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч. 1 ст. 307 на ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування виявлені нові кримінальні правопорушення, які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та до вчинення яких причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

01.04.2020 матеріали кримінальних проваджень за №0002422 від 14.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за №0001480 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за №0001474 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за №0001479 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за №0001476 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за №0001477 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за №0001475 від 01.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України об`єднані в одне провадження за єдиним номером №0002422.

01.04.2020 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування виявлені нові кримінальні правопорушення до вчинення яких причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

15.05.2020 матеріали кримінальних проваджень за №0002422 від 14.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за №0001834 від 24.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України, за №0001835 від 24.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України, за №0001836 від 24.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України, за №0001837 від 24.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України, за №0001838 від 24.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за №0001839 від 24.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України та за № 0001840 від 24.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 321 КК України об`єднані в одне провадження за єдиним номером №0002422.

18.05.2020 склад кримінальних правопорушень в об`єднаному кримінальному провадженні перекваліфіковано з ч.2 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 307 КК України, з ч. 3 ст. 321 КК України на ч. 4 ст. 321 КК України та з ч.1 ст. 309 КК України на ч.2 ст. 309 КК України.

20.05.2020 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ч. 4 ст. 321 КК України.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , за даними «Адміністративна практика», має у користуванні автомобіль «Ford Focus» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (Польща), що підтверджується проведеними негласними слідчими розшуковими діями.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, за який передбачено позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, враховуючи, що останній має у користуванні легковий автомобіль «Ford Focus» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (Польща), постала необхідність в накладенні на нього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого, будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на майно, які б відповідали меті та завданням арешту та свідчили про наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, воно не містить.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що накладення арешту на майно на підставі наведених у клопотанні підстав порушить «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини та юридичної особи.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Так, згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий суддя, суд повинен врахувати, можливість використання майна як доказу у кримінальному пров адженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказані дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом із цим, стороною обвинувачення не обґрунтовано, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, а також можливість виконання завдання в кримінальному провадженні, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням та можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором та слідчим не надано підтверджуючих доказів кому та на якій підставі належить легковий автомобіль «Ford Focus» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (Польща).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту по вищевказаному кримінальному провадженню задоволенню не підлягає, оскільки внесено без передбачених діючим законодавством обґрунтувань.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1