Дата документу 23.12.2019 Справа № 335/3113/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3113/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1278/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 та доповненням представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на: ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду 1-КС , посвідчення № 1603 майстра спорту України на ім`я ОСОБА_9 , два долари США, купюрами по 1 долару, автомобіль марки «Audi А7» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору.

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням процесуального керівника звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_11 , діючи умисно, разом зі своїм рідним братом ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи на меті незаконне збагачення шляхом вчинення нападів на окремих осіб, вимагань та незаконних заволодінь транспортними засобами із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я та життя осіб, враховуючи складність та підвищений ризик одноособового вчинення злочинів, у кінці січня 2019 року знаходячись у місті Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, організував озброєну банду, яка під його керівництвом, вчинила ряд тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Запоріжжя.

30.11.2019 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, проведено обшук автомобіля «Audi А7» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під час якого було вилучено: ухвала слідчого судді Хортицького районного суду 1-КС , посвідчення №3603 майстра спорту України на ім`я ОСОБА_9 ; два долари США, купюрами по 1 долару, автомобіль марки «Audi А7» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору.

У той же день вказані вилучені гроші, речі, предмети та документи визнані речовими доказами.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначила про те, що зазначені речі відповідають критеріям ст.98 КПК України і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали просить її скасувати і постановити нову якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Зі змісту ж апеляційної скарги випливає, що ухвала слідчого судді фактично оскаржується в частині накладення арешту на автомобіль. Апелянт вказує що вона як власник майна не була повідомлена про розгляд клопотання судом, що на її думку свідчить про порушення вимог ст.172 КПК України. Також вказує, що вилучений автомобіль жодним чином не відноситься до вказаного кримінального провадження і не відповідає ані критеріям ст.167 КПК України (тимчасово вилученого майна), ані критеріям ст.98 КПК України (речові докази), а тому арешт на автомобіль є безпідставним.

Разом з тим, в апеляційній скарзі вказує про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 04.11.2019 і просить поновити цей строк, оскільки розгляд клопотання проводився без її участі і без повідомлення про сам розгляд, а ухвалу вона отримала 16.12.2019.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги з доповненням; прокурора і слідчого, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить до наступних висновків.

В частині вимог щодо поновлення строків на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

ОСОБА_8 участі в судовому засіданні під час розгляду клопотання не брала, копію ухвали отримала 16.12.2019, а оскільки апеляційна скарга подана того ж дня, строк на апеляційне оскарження пропущений не був, тому в цій частині вимоги апелянта не підлягають розгляду.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчим суддею зазначені вимоги закону в цілому дотримані.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, всупереч доводів апеляційної скарги, в клопотанні слідчого і в ухвалі слідчого судді зазначено мету (збереження речового доказу) та правові підстави для арешту майна.
Колегія суддів погоджується, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тих фабул, яка зазначена у витягах з ЄРДР у кримінальному проваджені, адже і згаданим автомобілем до останнього часу керував саме підозрюваний ОСОБА_9 і існували обставини вважати що автомобіль використовувався підозрюваними при вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Відтак відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, існували реальні підстави для накладення арешту, як на автомобіль так і на речі, які було тимчасово вилучені при його обшуку, і в подальшому визнані речовими доказами. Вказані обставини свідчать про необґрунтованість доводів апелянта щодо відсутності мети для накладення арешту і невідповідності майна критеріям ст.ст.98, 167 КПК України.

Пряме чи побічне значення і причетність автомобіля, а також речей що в ньому знаходились до обставин кримінальних правопорушень, також є предметом перевірки під час досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу, що в подальшому власники майна мають право звернутися з відповідним клопотанням в порядку ст.174 КПК України, однак на теперішній стадії процесу арешт вищезгаданого майна є обґрунтованим і обумовлений потребами досудового розслідування.

Доводи апелянтів в сенсі того, що ОСОБА_8 не була повідомлена про час і місце розгляду клопотання колегія суддів вважає слушними, оскільки в матеріалах провадження не має відомостей про отримання останньою повідомлення суду, однак ці обставини не можуть бути визнані істотними порушеннями, які є підставами для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді. Аналогічне можна зазначити і щодо доводів представника ОСОБА_8 на предмет відсутності журналу судового засідання, адже розгляд клопотання проводився без участі сторін і фіксування судового процесу не здійснювалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 304, 309, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_8 з доповненням представника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на: ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду 1-КС , посвідчення № 1603 майстра спорту України на ім`я ОСОБА_9 , два долари США, купюрами по 1 долару, автомобіль марки «Audi А7» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4