Справа № 308/2251/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000608, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що 18.02.2020 року слідчим відділом Ужгородського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Закарпатській області розпочате досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000608, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2020 року до чергової частини Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в період часу з 04.02.2020 року по 08:00 год 18.02.2020 року невстановлена особа таємно, умисно, шляхом взлому дверей проникла до приміщення квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрала срібні та золоті вироби, чим спричинили власнику матеріальну шкоду на суму, яка встановлюється.

06.03.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2020 року було проведено обшук в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ряд, розташований у гаражному кооперативі «Радванка» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Українська, 24 А, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення речей, належних потерпілому ОСОБА_6 , які можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

У вказаному приміщенні було виявлено та вилучено два підсвічники, поліетиленовий пакет із речовиною зеленого кольору рослинного походження схожою на марихуану та пристрій для куріння. Пристрій для куріння та поліетиленовий пакет із речовиною зеленого кольору рослинного походження схожою на марихуану поміщено в спецпакет МВС Експертна служба №1448150; два підсвічники; портсигар настільний; статуетка продовгувата; коробка старовинна; підставка позолочена; чугунна статуетка - Півень; дзвіночок; статуетка - корабель; три запальнички, лупа настільна поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ № 7258937; камера спостереження НІК Vision білого кольору упакована в спецпакет НПУ ГСУ №ЕХР 0259746; камера НІК Vision упакована в спецпакет НПУ ГСУ № INZ 2038594.

У відповідності до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому слідчий у клопотанні просить накласти арешт на вищевказані речі, оскільки вилучені предмети зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Володілець майна, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рапорт слідчого.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи слідчим відділом Ужгородського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000608, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

06.03.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської областівід 04.03.2020 року було проведено обшук в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ряд, розташований у гаражному кооперативі «Радванка» за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Українська, 24А, в ході якого були виявлені два підсвічники, поліетиленовий пакет із речовиною зеленого кольору рослинного походження схожою на марихуану та пристрій для куріння. Пристрій для куріння та поліетиленовий пакет із речовиною зеленого кольору рослинного походження схожою на марихуану поміщено в спецпакет МВС Експертна служба №1448150; два підсвічники; портсигар настільний; статуетка продовгувата; коробка старовинна; підставка позолочена; чавунна статуетка - Півень; дзвіночок; статуетка - корабель; три запальнички, лупа настільна поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ № 7258937; камера спостереження НІК Vision білого кольору упакована в спецпакет НПУ ГСУ №ЕХР 0259746; камера НІК Vision упакована в спецпакет НПУ ГСУ № INZ 2038594.

Постановою слідчого про визнання речовим доказом від 10.03.2020 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000608.

На переконання слідчого судді слідчий, дотримуючись вимог ст. ст. 170, 171 КПК України, обґрунтував необхідність арешту виявлених під час обшуку речей, зокрема: двох підсвічників, портсигара настільного; статуетки продовгуватої; коробки старовинної; підставки позолоченої; чавуннї статуетки - Півень; дзвіночка; статуетки - корабель; трьох запальничок, лупи настільної, які поміщено до спеціального пакету НПУ ГСУ № 7258937, а також конкретизував підстави та мету накладення на них арешту.

Вказані предмети мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, не застосування арешту вказаного майна може призвести до його зникнення, пошкодження або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні всі правові підстави для задоволення клопотання слідчого в цій частині.

Що стосується клопотання слідчого ОСОБА_3 в частині арешту тимчасово вилученого майна, а саме: камери спостереження НІК Vision білого кольору та камери НІК Vision, а також поліетиленового пакету із речовиною зеленого кольору рослинного походження схожою на марихуану та пристрою для куріння, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині з огляду на наступне.

Ухвала слідчого судді від 04.03.2020 року про надання дозволу на проведення обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ряд, розташованого у гаражному кооперативі "Радванка" за адресою: Закарпастька область, м. Ужгород, вул. Українська, 24, містить чіткий перелік речей, що підлягають виявленню та вилученню.

Зокрема, ухвалою надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення речей, а саме: срібних портсигарів в кількості 60 шт., різного розміру, ваги та оздоблення; срібних підсвічників, чайних наборів, срібних каблучок, сережок; золотих браслетів з камінням (400 гр.) та інших золотих виробів; колекції позолочених чоловічих годинників 60-90 років; фарфорових статуеток.

Однак, в ході обшуку, проведеного на підставі зазначеної ухвали, що підтверджується протоколом обшуку від 06.03.2020 року, були виявлені та вилучені предмети, на які слідчий просить накласти арешт, які не містяться в переліку вказаної ухвали слідчого судді від 04.03.2020 року. При цьому, слідчий не довів їх доказове значення у даному кримінальному провадженні та не обгрунтував необхідність накладення арешту на вказані предмети, у зв`язку з чим клопотання в цій частині не обгрунтоване і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 06.03.2020 року під час проведення обшуку, а саме: два підсвічники, портсигар настільний; статуетку продовгувату; коробку старовинну; підставку позолочену; чавунну статуетку - Півень; дзвіночок; статуетку - корабель; три запальнички, лупу настільну.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1