Справа № 296/1305/20
УХВАЛА
Іменем України

18 лютого 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000450, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2019,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2019 року, з автомобіля марки TOYOTA SEQUOIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 0741 від 20.03.2019 належить ОСОБА_5 на праві власності.

В обґрунтування клопотання вказав, що в межах кримінального провадження №0000450 від 19.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.12.2019 накладено арешт автомобіль марки TOYOTA SEQUOIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 0741 від 20.03.2019 належить ОСОБА_5 на праві власності. У зв`язку з тим, що за повідомлення слідчого по справі станом на сьогоднішній день усі призначені експертизи уже проведені, подальшої потреби в арешті належного ОСОБА_5 на праві власності автомобіля марки TOYOTA SEQUOIA реєстраційний номер НОМЕР_1 не має.

Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлявся належно.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та вказав, що скасування арешту автомобіля або його передача на відповідальне зберігання власнику, негативно вплине на досудове розслідування, унеможливить проведення в подальшому ряду експертиз, зокрема, проведення експертизи механізму та обставин ДТП.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000450, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2019 року у справі № 296/12092/19 (провадження № 1-кс/296/6316/19) клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000450, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задоволено та накладено арешт на автомобіль марки TOYOTA SEQUOIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 0741 від 20.03.2019 належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на вказане майно послугувала наявність розумних підозр вважати, що таке майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурором обґрунтував необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, проведенням ряду експертиз, які мають суттєве значення для досудового розслідування, зокрема експертизи механізму та обставин ДТП.

Таким чином, в судовому засіданні не підтвердилися доводи заявника про проведення усіх експертиз та відсутності потреби в подальшому арешті автомобіля, а тому відсутні підстави вважати, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

З урахуванням наведеного клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 169, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000450, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2019 відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1