Справа № 504/2954/19
Номер провадження 1-кп/504/544/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2020 смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000530 від 26 листопада 2018 року про обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка, Кодимського району, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не одруженого, з професійно технічною освітою, командира відділення 3 евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судовим розглядом встановлено, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває дотепер.
21.01.2014 року ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом.
Цього ж дня, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2014 року №4-к ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу, який останній уклав 21.01.2014 року, та призначено на посаду водія слюсара відділення технічного обслуговування ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2014 року №12 молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2016 року №275 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення 3 евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно -відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 21.01.2014 року, тобто з моменту зарахування молодшого сержанта ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Відповідно до підпункту «к» пункту 2, частини 5, статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, у випадку, якщо такі військовослужбовці проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.
Враховуючи те, що контракт про проходження військової служби молодшого сержанта ОСОБА_4 у Збройних Силах України було продовжено командиром військової частини понад встановлені контрактом строки дo оголошення рішення про демобілізацію,; молодший сержант ОСОБА_4 повинен був проходити військову службу у Збройних Силах України понад встановлені строки з дати продовження дії контракту, під час особливого періоду до отримання права на звільнення оголошеним рішенням про демобілізацію.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його (було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проходячи військову службу на посаді командира відділення і евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно - відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_4 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Проте, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, молодший сержант ОСОБА_4 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.
24.07.2018 року 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 10 год.00 хв. 14.08.2019 року, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.
14.08.2019 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 добровільно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону заявив про себе та вчинений ним злочин та повідомив, що проходити військову службу надалі не бажає.
Таким чином, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3ст. 408 КК України свою вину визнав повністю та дав суду показання, що дійсно 24 липня 2018 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у військову частину не повертався проводячи час на власний розсуд, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 408 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3ст. 408 КК України правильна, оскільки ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Суд враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно дост.67ККУкраїни відсутні.
З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, йому слід призначити покарання у мінімальному розмірі в межах санкції ч.3 ст.408 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Речових доказів у справі немає.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 373-374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1