Справа № 760/6043/20
Провадження №1-кс/760/2520/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 28.12.2019р. старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

28.12.2019р. постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Заявник ОСОБА_3 вважає вказану постанову незаконною та передчасною, оскільки на його думку, детектив перед закриттям кримінального провадження не вчинив ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, не допитав самого заявника та інших існуючих свідків у даному кримінальному провадженні, не розглянув подані ОСОБА_3 заяви № 3031/21 від 21.02.2019р. та № 3263/31 від 31.05.2019р., в порядку ст. 220 КПК України; не дослідив і не надав правової оцінки кожному із фактів, які були зазначені у заяві ОСОБА_3 за вих. № 2850/22 від 22.01.2019р. про вчинення кримінального правопорушення та не провів інших слідчих (розшукових) дій з метою встановлення всіх обставин по даній справі.

Тому, заявник ОСОБА_3 просив слідчого суддю скасувати вказану постанову, як незаконну та необґрунтовану.

27.04.2020р. від заявника ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він підтримав доводи, викладені у скарзі та просив розглядати подану скаргу у його відсутності.

Детектив НАБ України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте 06.04.2020р. надіслав свої письмові заперечення з приводу поданої ОСОБА_3 скарги та просив розглядати скаргу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності заявника ОСОБА_3 та детектива НАБ України ОСОБА_4 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

28.12.2019р. постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Вказана постанова обґрунтована детективом тим, що в ході досудового розслідування було достеменно встановлено відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, у діях детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 05.02.2018р. та прийняття рішення про його закриття.

Крім того, в ході досудового розслідування не здобуто жодних доказів щодо спричинення будь-якої шкоди та/або збитків діяннями ОСОБА_5 , а твердження про заподіяння ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 700 тис. грн. та моральної шкоди на суму 200 тис. грн., не ґрунтуються на об`єктивних даних чи фактах.

Тому, детектив, оцінюючи докази, зібрані в ході досудового розслідування, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, встановлених в межах кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку про відсутність у діях детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, у зв`язку з чим прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання детективом вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що в даному кримінальному провадженні, 30.05.2019р. старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 приймалося рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.07.2019р. (справа № 760/17674/19) було скасоване, оскільки детективом не було допитано особу, яка подала заяву ОСОБА_3 , як потерпілого про можливе вчинення кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що детективом не було долучено до матеріалів кримінального провадження належних доказів про вручення ОСОБА_3 повісток про виклик його на допит в якості свідка на 22.04.2019р. та 13.05.2019р.

Однак, після отримання вказаної ухвали слідчого судді від 02.07.2019р., якою було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, детективом не було виконано вказівки слідчого судді щодо допиту заявника ОСОБА_3 з приводу обставин, викладених у його заяві про кримінальні правопорушення, які необхідно було виконати, з метою встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Наявність в матеріалах кримінального провадження рекомендованих повідомлень про вручення ОСОБА_3 судових повісток про виклик його на допит в якості свідка на 22.04.2019р. та 13.05.2019р., а також на 27.12.2019р., на які останній не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття, не свідчить про те, що органом досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для забезпечення прибуття ОСОБА_3 для участі у процесуальній дії допиті в якості свідка (грошове стягнення (ст. 139 КПК України), привід (ст. 140 КПК України).

На думку слідчого судді, невиконання органом досудового розслідування вказаних в ухвалі суду від 02.07.2019р. вказівок слідчого судді призвело до поспішних та необґрунтованих висновків детектива про наявність підстав для закриття кримінальної справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена детективом постанова від 28.12.2019р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову від 28.12.2019р. старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000170 від 26.02.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1