Справа № 675/2993/18
Провадження № 1-кп/675/6/2020
У Х В А Л А

"12" березня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000118 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мислятин Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України, а саме у тому, що у 2008 році ОСОБА_10 , працюючи на деревообробному підприємстві, належному його односельцю ОСОБА_4 , систематично здійснював прогули та приступав до роботи у нетверезому стані. Внаслідок таких дій ОСОБА_10 ОСОБА_4 за їх спільної згоди припинив трудові відносини з останнім. Після цього ОСОБА_10 безпричинно обзивав ОСОБА_4 перед його односельцями, чим ображав його людську честь та гідність. Про образи з боку ОСОБА_10 для ОСОБА_11 неодноразово розповідали односельчани та батьки.

14 квітня 2018 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проїжджаючи на власному автомобілі «Ford Ranger», д.н.з. НОМЕР_1 , помітив на узбіччі дороги незнайомого чоловіка, який рухався у напрямку с. Мислятин Ізяславського району Хмельницької області, та, зупинившись біля нього, запропонував останньому сісти на заднє сидіння автомобіля для того, щоб підвезти, на що той погодився. У подальшому невідомий чоловік сів у салон автомобіля, тоді ОСОБА_4 почув у свою сторону образливі слова та по голосу він впізнав ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тоді ОСОБА_4 одразу пригадав усі словесні образи зі сторони потерпілого, у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виник умисел на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, знаходячись у стані сильного душевного хвилювання, що виник внаслідок тяжких образ з боку потерпілого, витягнув ОСОБА_10 із автомобіля та наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого потерпілий впав на землю. Надалі, ОСОБА_4 схопив останнього двома руками за шию та здушував до того часу, доки останній перестав подавати ознаки життя. У результаті своїх дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, які мають властивості легкого ступеня тяжкості, перелому під`язикової кістки повного поперечного згинального перелому лівого великого ріжка, неповного загального перелому правого великого ріжка під`язикової кістки. Враховуючи наявність та властивість переломів кісток під`язикової кістки, причиною смерті ОСОБА_10 являється механічна асфіксія внаслідок здавлювання шиї, і які в даному випадку відносяться до тяжкого тілесного ушкодження і перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті.

Після цього, вживаючи заходів до уникнення відповідальності та намагаючись з цією метою позбавитись від тіла потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_4 погрузив тіло останнього у власний автомобіль «Ford Ranger», д.н.з. НОМЕР_1 , та вивіз його на територію лісового масиву, що розташований поблизу с. Комарівка Славутського району Хмельницької області, де в подальшому закопав тіло потерпілого у ґрунт.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання, проти якого не заперечував прокурор та яке підтримали потерпілі, про призначення повторної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи, оскільки висновок первинної експертизи суперечить матеріалам кримінального провадження, показанням свідків та самого обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили проти заявленого клопотання, з посиланням на його безпідставність.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Пунктом 3 частини 2 статті 242 КПК України передбачено обов`язкове звернення до експерта для проведення експертизи для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

В абзаці 3 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» роз`яснено, що для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, суди мають призначати психолого-психіатричну експертизу.

До ухвали суду про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

Відповідно до пункту 1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Як установлено судом, у даному кримінальному провадженні було проведено кілька експертиз.

Згідно висновку стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 608 від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому злочину будь-якою душевною хворобою, психічним розладом не страждав, однак, не в повній мірі міг розуміти значення своїх дій та не повною мірою міг керувати ними, оскільки в той момент він знаходився у стані високого психоемоційного збудження, що відповідає юридичному критерію «стан сильного душевного хвилювання». Стан сильного психоемоційного збудження ОСОБА_4 під час скоєння делікту був зумовлений поведінкою та непрямими діями потерпілого. Механізм переживань у ОСОБА_11 заключався у «терпінні» кілька років та прямими діями з боку потерпілого (словесні образи), що призвело до афективної реакції ОСОБА_4 , яка супроводжувалася високим емоційним збудженням із фрагментарністю сприйняття та частковою амнезією окремих епізодів скоєного.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_12 вищевказаний висновок експертизи підтримав, вказав, що під час обстеження у ОСОБА_4 спостерігалася відповідна клінічна симптоматика, яка й дала можливість експертам зробити висновок про наявність у останнього під час вчинення інкримінованого йому злочину афективної реакції, що супроводжувалася високим емоційним збудженням.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в умисному вбивстві ОСОБА_10 , вчиненому в стані сильного душевного хвилювання, визнав.

ОСОБА_4 пояснив, що коли ОСОБА_10 працював у нього, то дійсно часто прогулював, пиячив, викрадав його речі, однак образу на потерпілого він не тримав та думок про помсту у нього не було. Вони не бачилися близько 10 років. Разом з тим, коли ОСОБА_10 сів у його автомобіль та сказав, впізнавши його: «О, це ти! Привіт терпіла», ОСОБА_4 «наче вирубило». Отямився він тільки тоді, коли надавав потерпілому першу медичну допомогу, робив непрямий масаж серця.

Разом з тим, свідок ОСОБА_13 показав суду, що їхав із ОСОБА_4 у автомобілі, коли їх зупинив незнайомий чоловік та попросив підвезти його до с. Мислятин. Коли останній сів у автомобіль, то він щось сказав для ОСОБА_4 , після чого вони почали спілкуватися на підвищених тонах. Далі ОСОБА_4 наказав, щоб усі вийшли з автомобіля. Потім між ОСОБА_4 та незнайомцем розпочалася штовханина, після якої вони продовжували з`ясовувати стосунки, розмовляли. Тоді свідок залишив їх та пішов пішки додому.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що люди в селі говорили про наявність у померлого ОСОБА_10 боргу перед ОСОБА_4 , але ОСОБА_10 заперечив такий факт, хоча й ствердив, що не поладив із обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_7 суду підтвердив, що його брат ОСОБА_10 дійсно раніше працював у ОСОБА_4 , ображався на останнього з приводу роботи. Однак, він від ОСОБА_10 за його життя нічого образливого про обвинуваченого не чув. Не чув нічого такого він і від інших людей.

Свідок ОСОБА_14 також підтвердила, що ОСОБА_10 працював у ОСОБА_4 , однак пояснила суду, що у них були нормальні стосунки, вона ніколи не чула про наявність будь-яких конфліктів між ними. Про обвинуваченого потерпілий ніколи не згадував. Хоча, ходили чутки, що ОСОБА_10 взяв кредит на обвинуваченого та обікрав його.

Свідок ОСОБА_15 показала, що ОСОБА_10 обікрав її брата ОСОБА_4 , але той пожалів потерпілого і забрав заяву про вчинений злочин із міліції. Сам ОСОБА_4 ніколи їй не говорив про наявність будь-яких неприязних відносин із ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_16 також підтвердила той факт, що ОСОБА_10 раніше працював у її сина ОСОБА_4 , проте вказала, що їй нічого не відомо про будь-які неприязні стосунки між останніми.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що, перебуваючи на роботі у ОСОБА_4 , ОСОБА_10 дійсно вживав спиртні напої. Потім обвинувачений жалівся йому, що потерпілий викрав деталі з належного йому автомобіля, однак написати про вчинений злочин до поліції той відмовився. Пізніше ОСОБА_4 шукав ОСОБА_10 , але не розповідав свідкові про неприязні стосунки між ними.

За наведених обставин, існують достатні підстави вважати попередній висновок експерта (експертів) необґрунтованим і таким, що суперечать іншим матеріалам справи або викликають інші обґрунтовані сумніви в його правильності, у зв`язку з чим є необхідність у призначенні повторної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Обвинувачений утримується під вартою, тому його слід конвоювати до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на строк не більше одного місяця та не більше строків утримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101, 102, 242-245, 332 КПК України, суд

П О С Т А Н О В и в :
Призначити у кримінальному провадженні № 0000118 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 Кримінального кодексу України, повторну стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за статтями 384 та 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити такі запитання:

1. Чи страждав обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому злочину будь-якою душевною хворобою чи психічним розладом?

2. Чи міг ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому злочину розуміти значення своїх дій та керувати ними?

3. Чи страждає ОСОБА_4 душевною хворобою чи психічним розладом на даний час, якщо так, то якими?

4. До якої категорії хворобливих станів належить даний психічний розлад хронічно-психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, іншого хворобливого стану психіки?

5. Чи усвідомлює ОСОБА_4 значення своїх дій та чи може керувати ними на даний час?

6. Чи знаходився ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому злочину в стані фізіологічного чи психологічного афекту, сильного душевного хвилювання, фрустрації, психологічного стресу чи в стані патологічного сп`яніння?

7. Якщо так, то чи міг бути даний стан зумовлений поведінкою та прямими (можливо непрямими) діями потерпілого та в чому вони могли виразитись і яким чином вплинули чи могли вплинути на подальшу поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 ?

8. Чи потребує ОСОБА_4 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких?

9. Чи схильний ОСОБА_4 до фантазування, перекручування фактів об`єктивної дійсності, чи може він вірно сприймати факти об`єктивної дійсності?

У розпорядження експертів надати матеріали даного кримінального провадження.

Направити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95), помістивши його до вказаного медичного закладу для проведення експертизи, але на строк не більше одного місяця з дня поміщення до медичного закладу.

Висновок стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, одразу ж після її проведення, разом з кримінальним провадженням направити до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Начальникам Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» та Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» забезпечити етапування ОСОБА_4 у найкоротші строки до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Направити ухвалу для виконання у частині етапування обвинуваченого до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» та для виконання у частині проведення експертизи до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1