Справа № 132/1483/20
Провадження №1-кп/132/170/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 07 листопада 2019 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ташльське Уріцького району Кустанайської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, освіта середня, вдівця, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури

Вінницького гарнізону Центрального Регіону України ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
10.06.2019 року ОСОБА_3 призваний до лав Збройних Сил України Миколаївським ОМВК та уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Згідно із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.06.2019 року №142, сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водій 2 автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

17.03.2014 року Указом виконувача обов`язків Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», на територій України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 року Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У відповідності до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09 год. 00 хв. у офіцерського, рядового та сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18 год. 00. хв. завершується робочий день.

Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №233 від 08.10.2019 року, сержант ОСОБА_3 вибув у щорічну відпустку з 08 жовтня 2019 року на 15 діб.

Наприкінці жовтня 2019 року у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, сержант ОСОБА_3 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, маючи об`єктивну можливість прибути вчасно, 23.10.2019 року о 09 год. 00 хв. не з`явився в розташування військової частини НОМЕР_1 з щорічної відпустки, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

Переслідуючи злочинний умисел на тимчасове ухилення від проходження військової служби, сержант ОСОБА_3 перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, доки 05.11.2019 року, не повернувся до вищезазначеної військової частини та приступив до виконання службових обов`язків.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю. Суду показав, що 10.06.2019 року він був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

14.06.2019 року його було зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду водій 2 автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

З 08.10.2019 року він вибув у щорічну відпустку на 15 діб.

З метою тимчасового незаконного ухилення від військової служби, без поважних причин, маючи об`єктивну можливість прибути вчасно, 23.10.2019 року о 09 год. 00 хв. не з`явився в розташування військової частини НОМЕР_1 з щорічної відпустки, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , а перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, доки 05.11.2019 року, не повернувся до вищезазначеної військової частини та приступив до виконання службових обов`язків. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем ( крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування до ОСОБА_3 не застосовувались.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем проходження служби, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, що в сукупності свідчить про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню обвинуваченим нових злочинів буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 407 ч.4 КК України, у виді сплати штрафу в доход держави.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді сплати штрафу в доход держави в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн. (п`ять тисяч сто гривень).

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ ОСОБА_1