Справа № 467/51/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розгладяться

Засуджений звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області із клопотанням, яким просив зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року.

Строку свого попереднього ув`язнення засуджений не вказав.

Позиція учасників судового провадження

Сам засуджений у судове засідання не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується його розпискою, наявною у матеріалах провадження. Надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор та представник Арбузинської ВК № 83 в судове засідання також не прибули, причин своєї неявки не вказали, хоча належно були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання засудженого.

Та з огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд не вбачав об`єктивних перешкод для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності учасників судового провадження, оскільки останні про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належно, у той час, як їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Установлені фактичні обставини

Тому, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, прийшов до наступного.

Зокрема, суд установив, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Любашівського районного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить йому на праві власності.

При цьому, строк відбування покарання судом ухвалено відраховувати з 02 лютого 2015 року, тобто з моменту його затримання.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року вказаний вирок Любашівського районного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року був залишений без змін.

Цей вирок набрав законної сили 20 жовтня 2016 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення із 02 лютого 2015 року по 20 жовтня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 04 червня 2019 року ОСОБА_3 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку день за два період з 02 лютого 2015 року по 20 жовтня 2016 року.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення ( ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

У свою чергу, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, що прямо визначено ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Тобто, виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, можна зробити висновок, що попереднє ув`язнення починається з моменту затримання особи і закінчується моментом набрання вироком законної сили.
Та у цьому випадку, суд установив, що заходи попереднього увязнення застосовувались до ОСОБА_3 з 02 лютого 2015 року (з моменту затримання) і до 20 жовтня 2016 року ( до набрання вироком Любашівського районного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року законної сили).

Проте, цей період із розрахунку день за два був зарахований як ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2017 року, так ін. постановою Верховного Суду від 04 червня 2019 року.

Таким чином, питання зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у строк відбування ним покарання вже вирішене судами, а тому його клопотання не підлягає до задоволення.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 -372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1