ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 612/644/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1695/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання з іспитовим строком один рік шість місяців та покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року задоволено подання начальника Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області майора внутрішньої служби ОСОБА_9 ; скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року покарання до місць обмеження волі на строк один рік.
Обрано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його прибуття до місця відбування покарання, запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в Державній Установі «Харківській слідчий ізолятор».
Задовольняючи клопотання начальника Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, суд першої інстанції зазначив в своєму рішенні, що ОСОБА_8 , після його постановки на облік в орган пробації, неодноразово не з`являвся на реєстрацію; змінив місце проживання без повідомлення органу пробації; за весь час перебування на обліку в органі пробації ОСОБА_8 з`явився на реєстрацію лише одного разу; засудежний ніде не працює, зверхньо ставиться до старших, не реагує на їх зауваження, має неврівноважений характер, може виконувати різну роботу, але ліниться, у зв`язку з чим поведінка засудженого ОСОБА_8 під час іспитового строку свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому він підлягає направленню для відбування призначеного покарання.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року та відмовити у задоволенні подання начальника Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року покарання до місць обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року.
В обґрунтування своєї вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_8 змінив місце свого проживання та не з`являвся на реєстрацію до органу пробації, оскільки він був вимушений переїхати до іншого міста так як не мав постійного заробітку; усно повідомляв орган пробації про те, що він потребує зміни місця мешкання; її підзахисний не мав намір переховуватися, постійно працював і став на шлях виправлення.
Крім того, апелянт зазначає, що орган пробації звернувся до суду першої інстанції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання 05 листопада 2019 року, тобто після того, як пройшов іспитовий строк, встановлений вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в повному обсязі; заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.9 ст. 537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчиняв нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Правовими положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про робацію» встановлено, що метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.
Частиною 2 ст.165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України.
Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження та подання начальника Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та на нього покладені обов`язки, передбаченні п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року набрав законної сили 16 березня 2018 року (арк.2).
Постановою ст. інспектора Близнюківського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 26.03.2018 року зобов`язано ОСОБА_8 з`являтися на реєстрацію районного сектору з питань пробації і призначено йому днем явки перший та третій вівторок кожного місяця, з якою було ознайомлено засудженого в цей ж день (арк.18).
28.09.2018 року ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області відмовлено задоволенні подання начальника Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання.
Починаючи з червня 2018 року ОСОБА_8 змінив місце проживання без повідомлення органу пробації. Такі дії засудженого позбавили можливості проведенню з ним індивідуально-профілактичної роботи та зробили неможливим здійснення контролю за його поведінкою в період відбування іспитового строку.
Для встановлення місцезнаходження ОСОБА_8 проводились початкові розшукові дії, а саме: направлявся запит та отримано відповідь із Софіїівської сільської ради Близнюківського району Харківської області; опитано мешканців с. Софіїка Перша Близнюківського району Харківської області; перевірено медичні установи за місцем проживання засудженого та Лозівське міжрайонне відділення Харківського бюро судово-медичної експертизи; перевірено за обліками Близнюківського ВП Лозівського ВПГУНП в Харківській області чи немає засудженого ОСОБА_8 серед осіб затриманих та адмінарештованих у спец. установах органів внутрішніх справ; направлено запит та отримано відповідь з Близнюківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану.
17.12.2018 року ОСОБА_8 було оголошено в державний розшук (арк.65, 80).
04.11.2019 року ОСОБА_8 було розшукано та опитано. Згідно наданих засудженим пояснень встановлено, що він змінив місце свого мешкання, про що не повідомив орган пробації. Весь цей період проживав у м. Одеса, потім в м. Дніпро, потім в м. Харків, наразі проживає в. м.Лозова Харківської області. Без поважної причини не з`явився на реєстрацію до органу пробації двадцять дев`ять разів, а саме 05.06.2018 року, 19.06.2018 року, 03.07.2018 року, 17.07.2018 року, 07.08.2018 року, 21.08.2018 року, 04.09.2018 року, 18.09.2018 року, 02.10.2018 року, 16.10.2018 року, 06.11.2018 року, 20.11.2018 року, 04.12.2018 року, 18.12.2018 року, 02.01.2019 року, 15.01.2019 року, 05.02.2019 року, 19.02.2019 року, 05.03.2019 року, 19.03.2019 року, 02.04.2019 року, 16.04.2019 року, 07.05.2019 року, 21.05.2019 року, 04.06.2019 року, 18.06.2019 року, 02.07.2019 року, 16.07.2019 року, 06.08.2019 року (арк.19, 82).
За останньою характеристикою за місцем мешкання від 26.03.2018 року, ОСОБА_8 на період надання відповідних відомостей ніде не працює, зверхньо ставиться до старших, не реагує на їх зауваження, характер неврівноважений, може виконувати різну роботу, але ліниться (арк.25, 42, 66).
Крім того, згідно довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, під час іспитового строку за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_8 вчинив новий злочин та стосовно нього ухвалено новий вирок Близнюківським районним судом Харківської області від 08 серпня 2018 року, який набрав законної сили 08 вересня 2018 року (арк.81).
Апеляційні доводи захисника про те, що засуджений змінив місце свого мешкання у зв`язку з відсутністю робити у селі, де він мешкав, є безпідставними, оскільки зазначені обставини не звільняють засудженого від виконання обов`язків, встановлених вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року, а саме: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Посилання апелянта на те, що подання начальника Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання було подано після спливу іспитового строку, встановленого вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року, у зв`язку з чим належить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити в задоволенні зазначеного подання є суб`єктивним та таким, що не ґрунтується на вимогах матеріального закону.
Так, виходячи з норм КК України та КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 письмово був повідомлений про умови відбування покарання та наслідки порушення покладених на нього судом обов`язків, неодноразово повідомлявся (попереджувався) працівниками органу пробації, але фактично лише одного разу з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; змінив місце свого мешкання без попередження органу пробації, у звязку з чим був оголошений у розшук; вчинив новий злочин під час випробування.
Вищезазначені обставини свідчать про недотримання ОСОБА_8 обов`язків, встановлених вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року.
Більш того, виходячи з положень ст. 166 КВК України, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання тільки після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, засуджений ухилився від виконання покладених на нього обов`язків, змінив місце свого проживання без дозволу органу пробації, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.
04 листопада 2019 року засудженого ОСОБА_8 було розшукано та було письмово попереджено про можливість скасування судом звільнення від покарання і його направлення для відбування покарання реально (арк.83).
05 листопада 2019 року начальник Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання (арк.85).
Тобто, уповноваженим органом з питань пробації повністю виконано вимоги КВК України та в найкоротший термін письмово повідомлено засудженого ОСОБА_8 про можливість скасування судом звільнення від покарання і його направлення для відбування покарання реально, а також подано до суду першої інстанції відповідне подання, у зв`язку з чим, на переконання колегії суддів, апеляційні доводи захисника в цій частині є безпідставними та суб`єктивними.
Оскільки ОСОБА_8 знаходився у розшуку орган пробації об`єктивно не мав змоги звернутись з поданням про скасування іспитового строку раніше, оскільки не знав причин за яких ОСОБА_8 ухиляється від обов`язків, покладених на нього судом, і чи поважними є причини через які він тривалий час відсутній за місцем мешкання та не з`являється на реєстрацію.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_8 під час іспитового строку систематично не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; змінив місце свого проживання, у зв`язку чим його було оголошено у розшук, а також вчинення засудженим нового злочину під час випробування, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість подання начальника Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому правових підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді