Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1219/20
Справа № 711/3464/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000081 від 22.01.2020 року, про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000081 від 22.01.2020 року, про накладення арешту на автомобіль.
В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого за ч.3 ст.191, ч.2 ст.249 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході перевірки відомостей, викладених у зверненні ГО «ОГП «Барс 2011» ОСОБА_8 щодо неправомірних дій посадових осіб суб`єктів господарювання, а саме ПП «Інститут з питань іхтіології» за фактом незаконного зайняття рибним промислом на території Кременчуцького водосховища, встановлена незаконна діяльність групи осіб з числа представників суб`єктів господарювання та фізичних осіб, які причетні до незаконного рибного промислу на території Кременчуцького водосховища в період офіційної дії нерестової заборони, а також з перевищенням квот на добування водних біоресурсів, приховуючи в обліковій документації фактичні обсяги та види виловленої риби, чим завдають державному бюджету України значних збитків.
Так, за результатами проведення відповідних негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні встановлено, що до організації злочинної групи з метою незаконного рибного промислу та з метою особистого збагачення незаконним шляхом може бути причетним засновник та директор ПП «Інститут з питань іхтіології» ОСОБА_9 , який діючи умисно, з метою особистого збагачення, вступив в злочинну змову із рядом фізичних осіб та суб`єктів господарювання, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і використовуючи основні та оборотні засоби ПП «Інститут з питань іхтіології», який має квоти на промислове рибальство в межах Кременчуцького водосховища, умисно порушуючи встановлену заборону на вилов риби в період нересту, протягом квітня 2020 року організував незаконний вилов риби, шляхом використання заборонених знарядь лову (сіток) з метою її подальшого збуту суб`єктам господарювання, які займаються рибопереробною діяльністю.
Основним суб`єктом господарювання, яке займається скупкою незаконно виловленої організованою ОСОБА_9 групою риби - є ТОВ «Комбінат-Черкаси» та ПрАТ «ім. Шевченка», представником якого є ОСОБА_12 .
Безпосередньо виконавцями злочинних дій по незаконному вилову риби у групі, організованою ОСОБА_9 є ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які безпосередньо займаються виловом риби за допомогою сіток в промислових об`ємах (приблизно до однієї тони за одну ніч), при цьому місцем виходу на воду та місцем заготівлі незаконно виловленої риби є територія земельної ділянки без адреси кадастровий номер 010010129, віднесеної до земельного водного фонду та призначеної для ведення водного господарства (розміщення рибоприймального пункту), розташованої в межах Леськівської сільської ради Черкаської області, яка, відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить Черкаській районній державній адміністрації та передана в оренду ПП «Інститут з питань іхтіології» і на якій розташовані рибозаготівельні склади.
В подальшому, безпосередньо ОСОБА_9 організовує збут незаконно виловленої риби (різні види лящ, плітка, судак, щука, короп, карась тощо), яка складується та приводиться до стану заморозки на рибозаготівельних складах в с. Леськи суб`єктам господарювання за готівковий розрахунок.
16.05.2020 у кримінальному проваджені проведено обшук, в ході якого вилучено автомобіль Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться у власності АТ КБ «ПриватБанк» та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину, тому що використовувався під час його вчинення шляхом транспортування знарядь лову, а також незаконно виловлених рибних ресурсів під час нересту, а тому має значення речового доказу у кримінальному провадженні. На теперішній час вказані речі визнано у кримінальному провадженні речовим доказом.
Зважаючи на викладене просить задовольнити клопотання.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримал та просив накласти арешт на майно, вилучене 16.05.2020 в рамках кримніального провадження № 0000081 від 22.01.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.249 КК України, а саме автомобіль Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться у власності АТ КБ «ПриватБанк» та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його оскільки вказаний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 та користувач майна ОСОБА_9 просили відмовити в задоволенні клопотання, вказали на його необґрунтованість та протиправність.
Заслухавши пояснення учасників провадження, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000081 від 22.01.2020, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2020 року було надано дозвіл дозвіл заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 та групі слідчих, які здійснюють досудове розслідування вказаного злочину, на проведення обшуку автомобіля Toyota- Land Cruiser 2019 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у власності АТ КБ «ПриватБанк» та перебуває у користуванні директора ПП «Інститут з питань іхтіології» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знарядь кримінального правопорушення, або майна, яке було добуто в результаті його вчинення, а саме: облікові документи, в тому числі і «чорнові» записи щодо обліку незаконно виловленої риби та її подальшого руху; грошові кошти отримані від вказаної злочинної діяльності, крім того в оригіналах: журналів обліку вилучених водних живих ресурсів (промислові журнали) та додатки до них, промислові квитки та талони, журнали з обліку прийнятих та реалізованих водних живих ресурсів, квитанції про здачу/прийняття живих біоресурсів, документи, відповідно яких плавзасоби та рибалок випускають на воду, договори купівлі-продажу риби (з додатками, додатковими угодами, специфікаціями, тощо); документів фінансово-господарської звітності щодо виконання зазначених вище договорів (накладні, товарно-транспортну накладні, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей; податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури, акти звірки взаєморозрахунків, виписки з бухгалтерських програм по роботі с контрагентами, банківські виписки, тощо).
16.05.2020 року в ході досудового слідства в рамках кримінального провадження № 0000081 від 22.01.2020 року, проведено обшук в ході якого вилучено автомобіль Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 ,, що знаходиться у власності АТ КБ «ПриватБанк» та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , від 17.05.2020 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом, оскільки він є знаряддям вчинення злочину, тому що використовувався під час незаконного вилову риби та її подальшого транспортування.
Слідчий суддя зазначає наступне, що відповідно до протоколу обшуку вказаного автомобіля від 16.05.2020 року, під час обшуку в ньому не виявлено ні живих біоресурсів, ні сіток, ні іншого майна яке може слідчити про використання даного автомобіля для незаконного вилову риби та її подальшого транспортування. Слідчим до матеріалів клопотання не додано жодного доказу про використання даного автомобіля для здійснення незаконної діяльності.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України).
За положеннями ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Під речовими доказами, що складають предмети, які були об`єктом кримінально-протиправних дій розуміють конкретні об`єкти матеріального світу, які були предметом кримінального правопорушення. Поняття об`єкт злочинних дій і об`єкт кримінального правопорушення не є тотожними, це різні правові інститути. Об`єкт кримінального правопорушення значно ширше поняття. Об`єкт злочинних дій - це конкретні предмети, на які спрямовано злочинне посягання (напр. речі, майно, гроші, цінності, техніка, майновий комплекс тощо).
З огляду на вимоги ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до постанови Європейського Суду від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України «відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна»
Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні не доведено факт того, що автомобіль Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_9 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального правопрушення № 0000081 від 22.01.2020, а тому на думку слідчого судді, слід відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно та негайно повернути його законному власнику.
На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 3, 107, 113, 131, 132, 170-172, 309, 372, 376 ч.2,395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :

Відмовити в повному обсязі в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000081 від 22.01.2020 року, про накладення арешту, а саме автомобіль Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться у власності АТ КБ «ПриватБанк» та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали виготовлено на проголошено 21 травня 2020 року о 12 годині в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Слідчий суддя: ОСОБА_1