Справа № 520/2003/18
Провадження № 1-кп/947/430/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 від 07.02.2018 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, громадянина Молдови, росіянина, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеного до ЄРДР за № 0000408 від 07.02.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив суд продовжити дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела доходів, відсутні міцні соціальні зв`язки, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та враховуючі те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити дію, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , відносно ньго можливо застосувати більш мягкий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, прокурор не посилається нові ризики, а посилається на старі ризики, які враховує суд. Відповідно до практики ЄСПЛ, та у справі "Таран проти України" повинні бути інші ризики і прокурор повинен їх довести та обгрунтувати. Обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, є дружина, постійне місце мешкання..

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, а саме: наявність ризиків та вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, наявність повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушення.

Враховуючи, що судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою та визначенні ст. 177 КПК України ризики - можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків на час розгляду кримінального провадження не відпали, оскільки справа по суті ще не розглянута, свідки, анкетні данні яких обвинуваченому відомі, оскільки зазначені в матеріалах кримінального провадження, не допитані. Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення воді на строк до шесті років, раніше судимий, не працевлаштований, відсутні міціні соціальні зв`язки. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тому суд не знаходить підстав для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Думка захисника щодо можливості обрання обвинуваченому ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу не пов`язанного з триманням під вартою, не обгрунтована.

Керуючись ст. ст. 176 ч. 4,177, 183,196-197, 331, 369 ч. 2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідним визначеним судом розміром застави у розмірі 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят ) гривень, та покладеними обов`язками на 60 днів, тобто до 01.06.2020 року включно, з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1