Справа № 159/1488/20
Провадження № 1-кс/159/910/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання про дозвіл на проведення обшуку
24 червня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000010 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, про надання дозволу на обшук житла та іншого володіння особи, -

в с т а н о в и в :

Старшим слідчим СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням із процесуальним прокурором ОСОБА_3 , внесено до слідчого судді клопотання про проведення обшуку у транспортному засобі марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органами досудового розслідування встановлено, що мешканці м. Ковель та Ковельського району організовують закупки партій тютюнових виробів виробництва Республіки Білорусь та контрафактних тютюнових виробів українського виробництва з метою подальшого збуту посередникам для переміщення через митний кордон України до Республіки Польща.

З метою перевірки та реалізації отриманої інформації, та з метою припинення протиправних дій вказаних осіб працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході проведених оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема встановлено, що транспортування придбаних контрафактних підакцизних товарів (тютюнових виробів) з підробленими марками акцизного податку до м. Ковеля вказаний громадянин здійснює за допомогою транспортного засобу марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведення обшуку в цьому автомобілі надасть змогу стороні обвинувачення відшукати предмети злочинної діяльності, що матимуть значення речового доказу по даному кримінальному провадженню, зокрема контрафактних підакцизних товарів (тютюнових виробів) з підробленими марками акцизного податку.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали клопотання та просили його задовольнити, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з ЄРДР, в рамках якого було подано клопотання, прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення даного клопотання.

Так, відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Обшук за своєю правовою природою є втручанням у приватне життя особи, а тому в силу ст. 30 Конституції України та ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, таке втручання можливе лише у виняткових випадках, повинно здійснюватись у відповідності до вимог закону і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Як встановлено з витягу із кримінального провадження № 0000010, таке провадження було внесено до ЄРДР 12.03.2020 року з фабулою про те, що "мешканці м. Ковеля та Ковельського району організовують закупки партій тютюнових виробів виробництва Республіки Білорусь та контрафактних тютюнових виробів українського виробництва з метою подальшого збуту посередникам для подальшого переміщення через державний кордон України до Республіки Польща". Правова кваліфікація правопорушення - ч. 2 ст. 199 КК України.
Таким чином, відомості про зазначене вище кримінальне правопорушення (злочин) внесено до ЄРДР щодо невизначеного кола осіб. Натомість, слідчий просить надати дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу, який належить конкретно визначеній особі та яким користується інша конкретно визначена особа, однак вказане кримінальне правопорушення не порушено відносно такої особи.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, п. 2.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань у випадках, якщо в заяві чи повідомленні є короткий виклад обставин, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і такі заяви повинні вноситись до Єдиного реєстру досудових розслідувань за відповідною правовою кваліфікацією.
Не потрібно окремо вносити відомості отримані з різних джерел, заяв, повідомлень про вчинення одного і того самого кримінального правопорушення. Проте, відомості про різні злочини потребують окремої реєстрації. В подальшому вони можуть бути об`єднані за правилами ст. 217 КПК України.
Оскільки органом досудового розслідування в даному випадку встановлено причетність до вчинення кримінального правопорушення конкретної особи, то відомості про вчинення цією особою конкретних діянь мали б бути внесені до ЄРДР.
Як встановлено в судовому засіданні з пояснень слідчого, такі відомості щодо ОСОБА_5 до ЄРДР не вносились.
Крім цього, як зазначалось вище, відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 199 КК України.
Диспозиція ст. 199 КК України передбачає відповідальність за виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку, голографічних захисних елементів, підробленої національної валюти України у виді банкнот чи металевої монети, іноземної валюти, державних цінних паперів чи білетів державної лотереї.

Предметом даного злочину є незаконно виготовлені, одержані чи підроблені марки акцизного збору та голографічні захисні елементи; підроблена національна валюта України у виді банкнот чи металевої монети, іноземна валюта, державні цінні папери, білети державної лотереї.

В той же час, відомості до ЄРДР були внесені "про закупки з метою збуту контрафактних тютюнових виробів", відповідальність за що передбачена ст. 204 КК України.

Однак відомості за ст. 204 КК України до ЄРДР не вносились.

Слідчим не надано доказів того, що невстановлені особи вчиняють саме дії, які можуть кваліфікуватись за ч. 2 ст. 199 КК України. Тобто, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 199 КК України.

Слідчим не надано достатніх та переконливих доказів й того, що до вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) може бути причетний саме ОСОБА_5 . Останньому повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні не оголошувалось.

Крім цього, з доданих до клопотання матеріалів не вбачається достатніх підстав, які вказують на те, що речі, для відшукання яких необхідно провести обшук, можуть знаходитись у вищевказаному транспортному засобі.
Одних лише показань свідка, який є оперативним працівником Прикордонної служби України та який вказує, що саме ОСОБА_5 здійснює організацію закупок партій тютюнових виробів виробництва Республіки Білорусь та контрафактних тютюнових виробів українського виробництва з метою подальшого збуту посередникам для подальшого переміщення через державний кордон України до Республіки Польща, не достатньо для надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу.

Будь-яких інших переконливих доказів того, що у вказаному транспортному засобі можуть знаходитись контрафактні підакцизні товари (тютюнові вироби) з підробленими марками акцизного податку, слідчим та прокурором не надано.

Не надано й будь-яких доказів того, що цим транспортним засобом, який належить іншій особі, користується саме ОСОБА_5 .

Таким чином, як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, слідчим не здобуто достовірних даних про можливе місце знаходження тих речей, з метою вилучення яких слід провести обшук. В даному випадку існує лише припущення про можливість їх місцезнаходження у вищевказаному транспортному засобі.

Зважаючи на викладене, слідчим не доведено, що таке втручання у приватне життя та у приватну власність особи є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки, чи економічного добробуту країни, для запобігання злочинам, для захисту здоров`я чи моралі, або для захисту прав і свобод інших осіб.

Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).
Встановлені в ході розгляду клопотання обставини дають підстави прийти до висновку про те, що надання дозволу на проведення обшуку на підставі зазначених вище доказів буде нічим іншим, як свавільним чи незаконним посяганням на недоторканність житла, чи іншого володіння особи.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про безпідставність внесеного клопотання, а відтак - необхідність відмовити у задоволенні такого клопотання слідчого.

Керуючись ст. 234 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 про надання дозволу на обшук житла та іншого володіння особи, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 26 червня 2020 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1