УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/173/20
Провадження №1-кс/348/35/20

24 лютого 2020 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000767 від 19.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Представник АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 звернулась в суд з скаргою на постанову слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000767 від 19.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В обгрунтування вимог скаржник посилається на те, що 18.09.2019 нею як представником АТ КБ «Приватбанк» подано до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області заяву про вчинення кримінального правопорушення.

19.09.2019 слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0000767 за ч. 1 ст. 382 КК України.

30.12.2019 слідчим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000767 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З даною постановою вона не погоджується з наступних підстав.

Так, згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської від 13.10.2015 року по справі № 6-175/3133/16-ц ОСОБА_5 зобов`язана сплатити на користь ПриватБанку заборгованість за кредитним договором в сумі 26690.08 грн. Боржник була ознайомлена з даним рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили.

Виконавчий лист по справі для примусового виконання рішення суду Банком направлено до Надвірнянського РВ ДВС в Івано-Франківській області та Надвірнянським РВ ДВС в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду щодо стягнення з боржника на користь ПриватБанку заборгованості.

В період з 13.10.2015 року (дата набрання рішенням суду чинності) по 22.01.2020 року боржник ОСОБА_5 в порушення вимог ст. ст. 124, 129 Конституції України, ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» умисно не виконує рішення суду та ухиляється від його виконання маючи реальну можливість виконати вказане рішення суду.

Будучи фізично здоровою, значний період часу ніде не працює, заходів щодо працевлаштування не приймає, в центр зайнятості населення з питань працевлаштування не зверталась, у добровільному порядку рішення суду не виконувала.

Державний виконавець із-за відсутності у Боржника майна не мав можливості примусово виконати рішення суду в примусовому порядку.

Від добровільного виконання рішення суду боржник відмовилась, виклики до виконавчої служби ігнорувала.

Вважають, що боржник ОСОБА_5 своїми навмисними діями вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 382 КК України за кваліфікуючими ознаками: навмисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Про свій злочинний намір ухилитися від виконання рішення суду свідчить і її поведінка під час примусового виконання виконавчого листа державними виконавцями, а саме ігнорування викликів до державного виконавця.

Крім того боржник офіційно не працевлаштовувалась, за станом здоровя не мала перешкод для працевлаштування та виконання рішення суду.

Даним злочином продовжується наноситися матеріальна шкода не лише АТ КБ «ПриватБанк», але й державному бюджету України, в особі Державного банку, в тому числі в якості несплачених податків.

Скаржник представник АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась завчасно, однак від неї поступила заява, в який просить скаргу розглядати в її відсутності, вимоги скарги підтримує повністю з підстав, зазначених в ній, просить скаргу задоволити та скасувати постанову слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 про закриття кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку про розгляд скарги у відсутності слідчого.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Слідчий суддя, розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали кримінального провадження № 0000767 від 19.09.2019, дійшов наступних висновків.

Ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою, виходячи з вимог ст. 370 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 40 ч. 1 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

В процесі розгляду скарги встановлено, що 18.09.2019 до Надвірнянського ВП ГУНП Івано-Франківської області із заявою звернулась представник АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 про умисне невиконання боржником ОСОБА_5 рішення суду про стягнення з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 26690,08 грн.

19.09.2019 слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0000767 за ч. 1 ст. 382 КК України.

30.12.2019 слідчим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000767 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з змісту оскаржуваної постанови, слідчий мотивувала своє рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 76 ЗУ «Про виконавче провадження» з моменту відкриття виконавчого провадження по даний час із Надвірянського РВ ДВС в Івано-Франківській області до Надвірнянського ВП ГУНП в області акт про порушення вимог закону не надходив.

Крім того, із листа начальника Надвірнянського РВ ДВС ОСОБА_6 , відомо, що доступ до виконавчого провадження мають виключно сторони виконавчого провадження, а орган досудового розслідування не є стороною виконавчого провадження, тому надати копії виконавчого провадження не є можливим.

Окрім цього, у рішенні Надвірнянського районного суду №348/6-175/3133/16-ц вказано, що воно є заочним, тобто судове засідання відбулося без участі відповідача, а саме ОСОБА_5 , що вказує на те, що останній могло бути не відомо про його існування.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин у кримінальному провадженні покладається на слідчого. Однак, слідчий в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виявив обставини, що викривають та виправдовують підозрюваного, не надав їм належну правову оцінку в забезпечення законних і неупереджених процесуальних рішень.

З досліджених матеріалів кримінального провадження та з оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без урахування усіх обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного об`єму перевірочних дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зокрема слідчим не допитано боржника ОСОБА_5 з приводу обставин кримінального провадження та не вжито належних заходів щодо виконання доручення слідчого про встановлення місця її знаходження.

Також посилання слічого на лист державного виконавця, згідно якого слідчий не є стороною виконавчого провадження, тому йому не може бути надано матеріали виконавчого провадження, є неналежним, оскільки слідчий зобов`язаний проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених КПК України, зокрема звертатись до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до необхідних речей та документрів, у тому числі і матеріалів виконавчого провадження, чого в даному випадку слідчим зроблено не було.

Також слідчим в постанові не чітко викладено підстави закриття кримінального провадження.

Так, об`єктивна сторона злочину за ч. 1 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення, ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.
За частиною 1 ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.
Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.
З аналізу норм КПК України можна зробити висновок, що закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, як форма закінчення досудового розслідування, застосовується тоді, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення. Ця підстава також застосовується, якщо достовірно встановлено, що: а) правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено; б) якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме.

Проте вказані обставини слідчим в постанові про закриття кримінального провадження не встановлені та не конкретизовані.

Таким чином доводи, наведенні в скарзі є обґрунтованими, оскільки вони повністю знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник-представник АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 копію постанови про закриття кримінального провадження отримала 21.01.2020. При цьому в матеріаліах кримінального провадження відстутні докази про отримання скаржником копії постанови в інший термін.

Враховуючи, що копія постанови про закриття кримінального провадження була отримана скаржника 21.01.2020, а 22.01.2020 від скаржника через канцелярію суду надійшла скарга до суду, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції Надвірнянського районного суду, тому відповідно до приписів ст. 304 КПК України вона звернулась із скаргою у десятиденний строк до слідчого судді, в зв`язку з чим відсутні підстави для констатацїі пропуску встановленого строку та його поновлення.

На підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що постанову слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000767 від 19.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 3, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000767 від 19.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України задовільнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 30.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000767 від 19.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1