НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4737/19
Провадження № 1-кп/0182/872/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2019 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2019 року за №0000695, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 357, ч.2 ст.185 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
12.03.2019 року приблизно о 23 годині ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 прийшов до магазину «Паляниця», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд. 18, де зустрів малознайомого йому ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 неподалік від магазину «Паляниця» разом стали вживати алкогольні напої, які купували в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Знаходячись у приміщенні вищевказаного магазину під час купівлі алкогольних напоїв ОСОБА_6 , ОСОБА_3 бачив, як останній розраховувався в магазині грошима та банківською карткою, які в подальшому поклав у кишеню своїх джинсів, а ОСОБА_3 запам`ятав пін код його банківської картки.
У подальшому, під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт через те, що ОСОБА_6 відмовився пригощати ОСОБА_3 спиртними напоями. Вони почали штовхатися і ОСОБА_6 впав на землю, але свідомість не втрачав.
В цей час ОСОБА_3 , помітивши з кишені штанів ОСОБА_6 грошові купюри і банківську картку, вирішив їх відкрито викрито викрасти, скориставшись тим, що потерпілий знаходився на землі та через стан алкогольного сп`яніння не міг швидко підвестись.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_3 приблизно о 23 годині 40 хвилин, перебуваючи неподалік від магазину «Паляниця», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд.18, з метою заволодіння чужим майном, достовірно знаючи, що в кишенях джинсів ОСОБА_6 знаходяться грошові кошти та банківська картка на ім`я останнього, яка згідно п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, діючи умисно, відкрито для потерпілого, з корисливих мотивів із задньої кишені джинсів ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, відкрито викрав грошові кошти в сумі 80 гривень та банківську картку ПАТ КБ «Приватбанку» за № НОМЕР_1 , PIN-код від якої запам`ятав раніше під час купівлі алкоголю, коли потерпілий розраховувався карткою у магазині «Паляниця». Утримуючи викрадене майном, з місця вчинення злочину втік, отримавши змогу розпорядитись викраденими грошовими коштами та офіційним документом у вигляді викраденої банківської картки на власний розсуд, тим самим довів свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та платіжної банківської картки до кінця.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, ОСОБА_3 , одразу після вчинення відкритого викрадення грошових коштів та платіжної банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» потерпілого ОСОБА_6 попрямував до супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. В.Усова, буд. №18/1, де побачив банкомат, у зв`язку з чим у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, які перебували на викраденій ним у потерпілого ОСОБА_6 платіжній банківській картці ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 13.03.2019 року о 00 годині 08 хвилин підійшов до банкомату та умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, використовуючи раніше викрадену ним платіжну банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , знаючи PIN-код від неї, повторно, таємно викрав, знявши з вищевказаного рахунку грошові кошти в сумі 150 гривень.
Після чого, маючи намір вчинити тотожні дії з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 13.03.2019 року о 00 годині 19 хвилин прийшов до банкомату, розташовано у будівлі супермаркету «Фуршет» розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. №69/1, де в аналогічний спосіб, продовжуючи діяти умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, використовуючи ту ж платіжну банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , знаючи PIN-код від неї, зняв з вищевказаного рахунку грошові кошти в сумі 200 гривень, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця та завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 350 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину та пояснив, вживав алкогольні напої на зупинці біля магазину «Паляниця» разом з приятелем ОСОБА_7 . До них долучився потерпілий ОСОБА_8 , з яким він раніше вживав алкоголь. Коли закінчилася горілка, ОСОБА_8 пішов разом з ним в магазин і придбав ще пляшку горілки. В той момент коли потерпілий розраховувався через термінал банківською карткою, він підглядів пін код, який запам`ятав. Під час вживання чергової пляшки горілки між ним і потерпілим. Оскільки ОСОБА_7 уже пішов, виникла сварка. Вони почали штовхатися і потерпілий впав. В цей момент він помітив, що з задньої кишені штанів потерпілого виглядала банківська платіжна картка та невеликі купюри грошей. Він, не піднімаючи потерпілого з землі, скориставшись тим, що останній був більш п`яним, витяг відкрито з кишені його штанів банківську платіжну картку і гроші у сумі 80 гривень. Пішов пішки до магазину «АТБ», розташованому по вул. В. Усова, де за допомогою банкомату з картки потерпілого зняв гроші у сумі 150 гривень, а потім у банкоматі, розташованому в магазині Фуршет зняв ще 200 гривень, які витратив на придбання алкогольних напоїв. Потерпілий претензій до нього немає, оскільки проживає в іншому місті і він не зміг його відшукати, щоб повернути 430 гривень, які викрав. Просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки розкаюється у вчиненому, вперше притягається до відповідальності за злочин. який вчинив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не контролюючи свої дії.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Прокурором від його імені надано заяву в якій останній просить провести розгляд кримінального провадження за його відсутності. Цивільний позов потерпілим не заявлений. При призначенні покарання потерпілий покладався на розсуд суду.
За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

З огляду на викладене, вважаю, що дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч.1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які не потягли за собою настання тяжких наслідків. Суд враховує репутацію обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, добре характеризується за місцем свого постійного проживання, за яким зареєстрований. До того ж, обвинувачений працює, хоча і без офіційного оформлення, вперше вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості. ОСОБА_3 визнає свою провину, давав послідовні, правдиві покази як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Суд приймає до уваги позицію потерпілого, який відмовився від участі у судовому розгляді зазначеного кримінального провадження. Цивільний позов потерпілим не заявлений і він покладався на розсуд суду при призначенні покарання обвинуваченому. Враховуючи усі обставини справи, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України і обмеження волі за ч.1 ст. 357 КК України, з застосовуванням положень ст. 75,76 КК України. Обставиною, що обтяжує вину обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати на проведення експертиз відсутні.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки;
за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки;
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки,
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1