Справа № 569/3885/13-к
У Х В А Л А

21 травня 2020 року Головуючий суду присяжних при Рiвненському мiському суді Рівненської області суддя ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000004 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.9, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ст.182, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.9, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.28 ст.182 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 25 березня 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено по 23 травня 2020 року включно.

12 травня 2020 року прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 в разі незастосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки до його затримання не мав постійного місця роботи, злочини які йому інкримінуються характеризуються корисливою метою, жорстокістю, вчиненням активних дій, які виразились у знищенні слідів злочину (підпал будинку, трупа, транспортного засобу марки «Шевроле Такума», д.н.з. НОМЕР_1 та особистого одягу), а також приховування предметів, здобутих злочинним шляхом, що становить підвищену суспільну небезпеку. Зазначені обставини, дають переконливі підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, які йому на даний час вже відомі, подавляючи їх волю, з метою відмови від раніше наданих показань або їх зміни. На даний час в суді перебуває ряд клопотань сторони захисту щодо допиту свідків в судовому засіданні, частина з яких задоволена, вказані особи ще не допитані, судовий розгляд кримінального провадження не завершений. Обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення його притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи те, що він раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі за втечу з місць позбавлення волі, що підтверджується дослідженими матеріалами в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та те, що згідно вимог ч. 5 ст. 12 КК України злочини, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , відносяться до категорії особливо тяжких та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти його переховуванню від суду. Таким чином, в разі необрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, інший запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якіших запобіжних заходів: таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень існують об`єктивні ризики можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити новий злочин, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою, не здатен забезпечити перебування обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем свого проживання, своєчасне його з`явлення до суду на виклик, попередити вчинення ним інших кримінальних правопорушень, та виключення можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 завершується 23.05.2020. Таким чином, необхідно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 331 КПК України.

Своє клопотання відносно ОСОБА_5 прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , в разі незастосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки до його затримання не мав постійного місця роботи та сталого джерела заробітку, злочини які йому інкримінуються характеризуються корисливою метою, жорстокістю, вчиненням активних дій, які виразились у знищенні слідів злочину (підпал будинку, трупа, транспортного засобу марки «Шевроле Такума», д.н.з. НОМЕР_1 та особистого одягу), а також приховування предметів, здобутих злочинним шляхом, що становить підвищену суспільну небезпеку.

Зазначені обставини, дають переконливі підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, які йому на даний час вже відомі, подавляючи їх волю, з метою відмови від раніше наданих показань або їх зміни. На даний час в суді перебуває ряд клопотань сторони захисту щодо допиту свідків в судовому засіданні, частина з яких задоволена, вказані особи ще не допитані, судовий розгляд кримінального провадження не завершений. Обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення його притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи те, що він є громадянином Росії, проживав у місті Житомир без реєстрації, при цьому перебував в розшуку за вчинення іншого злочину, що підтверджується дослідженими матеріалами в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та те, що згідно вимог ч. 5 ст. 12 КК України злочини, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 , відносяться до категорії особливо тяжких та в якості максимальної міри покарання передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти його переховуванню від суду. Таким чином, в разі необрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, інший запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Наведені обставини у відповідності до п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України є ризиками. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якіших запобіжних заходів: таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень існують об`єктивні ризики можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити новий злочин, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою, не здатен забезпечити перебування обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем свого проживання, своєчасне його з`явлення до суду на виклик, попередити вчинення ним інших кримінальних правопорушень, та виключення можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 завершується 23.05.2020. Таким чином, необхідно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 331 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 вважають, наведені прокурором вкотре ризики є формальними. Належних та допустимих доказів на обґрунтуванням своїх подань прокурор не надав. Прокурор однобічно характеризує їх підзахисних виключно з негативної сторони. Також просять суд врахувати що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 значний час перебувають в ізоляції від суспільства і вважають, що якщо відносно них буде обраний запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі їхні підзахисні не мають наміру уникати судових засідань та не будуть чинити тиск на свідків, потерпілого, а також перешкоджати встановленню істини по справі. Тому враховуючи вищевикладені обставини, просять суд змінити їх підзахисним запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відмовилися від промов з приводу винесених клопотань прокурором.

В судовому засіданні потерпілий повністю підтримав позицію прокурора і вважає за необхідне клопотання прокурора зад волити та продовжити запобіжний захід обвинуваченим по справі.

Враховуючи вище встановлене суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини третьої статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи положення статей 177,178,183,196,197 КПК України та приймаючи до уваги ті обставини, що мотиви, викладені прокурором у клопотаннях про продовження запобіжних заходів знайшли своє підтвердження матеріалами кримінального провадження, які містяться у т.5 (розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , судимості обвинуваченого ОСОБА_4 та інше), строк дії ухвали суду про тримання під вартою закінчується і до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене, з метою запобігання спробам ухилитися від суду чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що обґрунтовано можуть мати місце, враховуючи у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, суд вважає необхідним та доцільним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою терміном до 60 діб, тобто з 21 травня 2020 року по 19 липня 2020 року включно.

При цьому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, не може бути визнано достатнім.

Керуючись ст.ст.177,178,183,196,197,331,383 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попередній запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто з 21 травня 2020 року по 19 липня 2020 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена у відповідності до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019.

Головуючий суддя ОСОБА_1