Справа № 683/195/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 10 січня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Пеньки Старокостянтинівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з незакінченою вищою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

В середині жовтня 2019 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу лісосмуги, яка розташований в межах с. Пеньки Старокостянтинівського району, виявив чотири дикоростучі рослини коноплі, після чого діючи умисно, усвідомлюючи, що вказана рослина є нарковмісною, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, та в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, із вказаних рослин обірвав листя та суцвіття, які в подальшому переніс до місця свого постійного проживання, що за адресою по АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив шляхом перетирання руками та став зберігати для власного вживання без мети збуту, чим вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу.
В подальшому, 10.01.2020 біля 11 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , заздалегідь виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб помістив до двох паперових конвертів, які поклав до лівої зовнішньої кишені своєї куртки та попрямував до
м. Старокостянтинів.
Того ж дня, біля 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 перебуваючи поблизу цигаркового кіоску по вул. Ізяславська, 2/3 м. Старокостянтинів, о/у СКП Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, повідомив про факт зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, для власного вживання та в подальшому видав для працівників поліції з зовнішньої лівої кишені куртки два паперових згортки, з вмістом сухої речовини рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 8.6-0025:20 від 14.01.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 6,34 г. та 3,61 г. загальною масою 9,95 г. в перерахунку на суху речовину, обіг якого заборонено та розмір якого становить величину

між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, зазначених в Таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 16.08.2000 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634), яку ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що в середині жовтня 2019 року поблизу лісосмуги в межах с. Пеньки Старокостянтинівського району знайшов чотири дикоростучі рослини коноплі, листя та суцвіття з яких він переніс до місця свого проживання, де висушив, подрібнив та зберігав для власного вживання. В подальшому його добровільно видав працівникам поліції.

29 січня 2020 року між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому у вину, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просив суд її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник аналогічно просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, яка відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та

закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту,що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим з участю захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 942 грн. 06 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 473, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 січня 2020 року, укладену між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019 від 10 січня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 942 грн. 06 коп.

Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 6,34 г. та 3,61 г., який передано до камери зберігання речових доказів Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя