Справа №621/206/20
Пр. №1-кс/621/81/20
Ухвала
Іменем України

10 лютого 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
представника ФГ « ОСОБА_4 » адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження № 0000092 від 26.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 25.01.2020 о 20:27 до ч/ч Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 - техніка-гідротехніка 1 категорії Харківського міжрайонного управління водного господарства, про те, що 25.01.2020 поблизу с. Занки та с. Геніївка Зміївського району Харківської області невстановлені особи скоюють замах на вчинення крадіжки азбестоцементних труб з трубопроводу зрошувальної системи, шляхом їх викопування та демонтажу, чим порушують технологічну цілісність зрошувальної системи.
25.01.2020, в ході огляду місця події, який проводився з 21:30 до 22:50 години на відкритій ділянці місцевості, що має кадастровий номер :01:002:0606 на території Геніївської зрошувальної системи Геніївської сільської ради між с. Геніївка та с. Занки Зміївського району Харківської області на полі, було виявлено:
- азбестоцементні труби з трубопроводу зрошувальної системи діаметром 400 мм. кожна, в кількості 26 штук, довжиною 4.5 м. кожна.
Виявлені в ходу огляду місця події від 25.01.2020 на відкритій ділянці місцевості, що має кадастровий номер :01:002:0606 на території Геніївської зрошувальної системи Геніївської сільської ради між с. Геніївка та с. Занки Зміївського району Харківської області азбестоцементні труби з трубопроводу зрошувальної системи діаметром 400 мм. кожна, в кількості 26 штук, довжиною 4.5 метри кожна, належать Харківському міжрайонному управлінню водного господарства.
Приймаючи до уваги, що виявлене в ході огляду місця події від 25.01.2020 майно, а саме: азбестоцементні труби з трубопроводу зрошувальної системи діаметром 400 мм. кожна в кількості 26 штук, довжиною 4.5 метри кожна належать Харківському міжрайонному управлінню водного господарства, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить суд накласти арешт. У своєму клопотанні слідчий просить визначити місце зберігання вилученого майна на власний розсуд слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.
Слідчий ОСОБА_3 під час судового розгляду підтримала клопотання та просила його задовольнити, наклавши арешт на зазначене в клопотанні майно.
Представник особи, щодо майна якої подано клопотання Харківського міжрайонного управління водного господарства на розгляд клопотання не з`явився. Від начальника Харківського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Заперечень з приводу поданого клопотання слідчому судді не подано.
Представник ФГ «Строгого О.Ф.» адвокат ОСОБА_5 під час розгляду клопотання заперечував проти його задоволення та накладення арешту. Вважав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Вислухавши думку слідчого, яка підтримала клопотання, представника ФГ «Строгого О.Ф.», який заперечував проти його задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000092 від 26.01.2020 за частиною 3 статті 15 частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 25.01.2020; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2020; протоколу огляду місця події від 25.01.2020; постанови про визнання речових доказів та передачі їх на зберігання від 26.01.2020; інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
Крім того, слідчим ОСОБА_3 надано для долучення до матеріалів клопотання копії документів, якими слідчий обґрунтовує клопотання.
Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1, 4 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).
Метою накладання арешту на майно: азбестоцементні труби з трубопроводу зрошувальної системи діаметром 400 мм. кожна в кількості 26 штук, довжиною 4.5 метри кожна, що належать Харківському міжрайонному управлінню водного господарства - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого частиною 3 статті 15 частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України.
Клопотання слідчого про накладення арешту відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий ОСОБА_3 у клопотанні та під час судового розгляду обґрунтовано зазначила, що речі щодо яких вимагається накладення арешту, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.
Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмети щодо яких вимагається арешт, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Посилання представника ФГ «Строгого О.Ф.» адвоката ОСОБА_5 на необґрунтованість клопотання та відсутності підстав для його задоволення суд сприймає критично, оскільки судовим розглядом встановлено наявність підстав для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на майно, яке виявлене в ході проведення огляду місця події 25.01.2020, а саме: азбестоцементні труби з трубопроводу зрошувальної системи, діаметром 400 мм. кожна, в кількості 26 штук, довжиною 4.5 метри кожна.
Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369 - 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно Харківського міжрайонного управління водного господарства, виявлене в ході проведення огляду місця події 25.01.2020, а саме:
- азбестоцементні труби з трубопроводу зрошувальної системи, діаметром 400 мм. кожна, в кількості 26 штук, довжиною 4.5 метри кожна.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 ,на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1