ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/989/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 953/5724/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000401 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000401 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 11.06.2020 року без визначення розміру застави.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники підозрюваного подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року скасувати, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі також просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в тому числі і обов`язку носити електронний засіб контролю. У разі відмови в задоволенні апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 просить виключити з мотивувальної частини ухвали слідчого судді з абзацу 6 аркуш 2 словосполучення «недоведеність підозри» та з абзацу 2 аркуш 4 речення «Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає необхідним також зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою». В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що наявність доказів та тяжкість можливого покарання не свідчать про можливість підозрюваного переховуватися. Крім того підозрюваний разом із адвокатом з`явився до слідчого управління хоча і не перебував у розшуку, підозрюваний має дружини, дитину 2019 року народження, що підтверджує міцність його соціальних зв`язків. Не було взято до уваги показів матері підозрюваного з цього приводу. Не зрозуміло які саме речі чи документи можуть мати істотне значення для справи, враховуючи зміст підозри. Посилається на практику Європейського суду з прав людини. Вказує на абзац 6 аркуш 2 та абзац 2 аркуш 4 ухвали слідчого судді та зазначає, що в судовому засіданні захисник не посилався на недоведеність та необгрунтованість підозри, що підтверджується аудіозаписом судового засідання. Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що клопотання слідчого та оскаржувана ухвала не відповідають вимогам п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 184 та ст. 370 КПК України, оскільки в них відсутній виклад обставин, на підставі яких зроблено висновок про наявність ризиків. Рішення слідчого судді не містить посилання на конкретні докази, а лише грунтується на припущеннях слідчого. Ризики відсутні. Підозрюваний хоч і вину не визнав, але надав правдиві покази. Підозра фактично грунтується на показах потерпілих та свідків, які не вказують, що злочин вчинений саме ОСОБА_10 , вони лише вказують на його присутність на місці вчинення злочину. Свідки є зацікавленими, оскільки їх більшість працює у підпорядкуванні потерпілих. Зважаючи на стан здоров`я підозрюваного, обраний запобіжний захід обмежує його в правах, порушує принципи, викладені у ст. 129 Конституції України. Посилається на положення ст. 63 Конституції України. Підозрюваний раніше не судимий, має позитивну характеристику, працює, має родину. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім в даному випадку.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників, підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог захисників, вивчивши матеріали судового провадження, доповнення до апеляційної скарга адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг. В провадженні ОВС СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000401, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

13.04.2020 року повідомлення про підозру вручене ОСОБА_10 .

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обгрунтованість підозри підтверджується змістом показів потерпілих, протоколами пред`явлення особи для впізнання, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка нанесла йому удар, свідок ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_13 , ОСОБА_14 також вказали на ОСОБА_10 як особу, що була на місці події та нанесла удар в обличчя ОСОБА_11 . Як зазначається у клопотанні обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілим підтверджуються показами свідків.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і з такими доводами погоджується колегія суддів. На даний час ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, в результаті яких потерпілим завдано тілесних ушкоджень. Відповідно до копії висновку експерта, наданої прокурором апеляційному суду, потерпілому ОСОБА_15 спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень в період непогашеної судимості, оскільки 18.04.2014 року був умовно-достроково звільнений з установи виконання покарань. Як вбачається з обставин кримінальних правопорушень, змісту протоколу допиту потерпілого на місці події були присутні і інші особи, тому не виключена можливість здійснення підозрюваним на них впливу, знищення речей, які мають значення для кримінального провадження у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного родини, місця проживання, його характеристику в даному конкретному випадку не мінімізують встановлених ризиків. Надані захисником апеляційному суду фотокопії висновків аналізів крові ОСОБА_10 , які датовані 2016 роком, не є належним медичним висновком, який би свідчив про неможливість утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора. В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вказує на спричинення підозрюваному співробітниками поліції та слідчого ізолятора тілесних ушкоджень, зазначає про незадовільні умови тримання в слідчому ізоляторі та вчинення співробітниками поліції посадових злочинів при розслідуванні кримінального провадження, їх особисту зацікавленість. Однак, вирішення вказаних захисником питань не входить до компетенції слідчого судді, апеляційного суду. Сторона захисту не позбавлена можливості звертатися з відповідними заявами про вчинення кримінальних правопорушень, заявляти відводи слідчим, прокурорам у кримінальному провадженні, тощо. Слід зазначити, що на даному етапі провадження відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України у повідомленні про підозру має міститися стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Таким чином, перевірка показів потерпілих, свідків, проведення одночасних допитів для з`ясування розбіжностей мають бути здійснені в ході подальшого досудового розслідування, однак наявні на даний час матеріали свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_10 до інкримінованих йому злочинів та всі обставини у своїй сукупності вказують на необхідність застосування до підозрюваного обмежувального заходу.
Необхідності у виключенні з мотивувальної частини судового рішення словосполучення та речення, про які вказує захисник ОСОБА_7 , не вбачається, оскільки це не впливає на суть прийнятого рішення. Враховуючи характер завданих потерпілим ушкоджень, дані про особу підозрюваного, обставини, що мали місце 06.04.2020 року, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу в тому числі і особистої поруки. Оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства невизначення слідчим суддею розміру застави відповідає положенням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: