Провадження №: 1-кп/752/1180/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2020 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009572 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плесецьке Київської обл., громадянина України, освіта середня, не одружений, який працює неофіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
7.02.2014 року вироком Березанського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі,
17.04.2014 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 12.11.2019 року приблизно об 11 год. 00 хв. зайшов до громадського транспорту, а саме маршрутного таксі № 20, на зупинці «Кінотеатр «Салют»» біля будинку за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 11 -А, та побачивши невідому раніше дівчину, якою виявилась потерпіла ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: гаманець, який матеріальної цінності не становить, з грошовими коштами в сумі 251 грн. 00 коп., який знаходився в сумці потерпілої. Після чого з викраденим майном покинув маршрутне таксі № 20 на зупинці «Площа Деміївська» навпроти будинку за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 4, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 251 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 12.11.2019 року приблизно об 11 год. 00 хв., зайшов до маршрутного таксі № 20 на зупинці «Кінотеатр «Салют»» біля будинку за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 11-А, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, із сумки потерпілої витягнув гаманець з грошовими коштами в сумі 251 грн. 00 коп., та вийшов на зупинці, перейшов дорогу і був затриманий. Просить вибачення, щиро кається у вчиненому, просить не позбавляти волі, оскільки доглядає мати інваліда, обіцяє більше злочинів не вчиняти.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та будь-яких претензій з боку власниці майна, у зв`язку з поверненням викраденого, дані про особу підсудного, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується з позитивної сторони, згідно з даними облікової документації на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює неофіційно, має на утриманні мати похилого віку, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що останній тривалий час після звільнення з місць позбавлення волі не вчиняв злочини, має постійне місце реєстрації в м. Києві, проживає в Київській області та доглядає матір похилого віку, працює по місцю проживання, від суду не ухилявся, а також обставини справи, зокрема, вартість викраденого та те, що майно потерпілій повернуто, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням ряду обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий із врахуванням вказаних вище даних про його особу та обставин справи не є перешкодою для застосування до нього вимог ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання, із врахуванням принципу індивідуалізації та мети покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у справі: гаманець з грошима, переданий на відповідальне зберігання потерпілій залишити останній за належністю.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_3 скасувати.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1