Справа № 344/7895/20
Провадження № 1-кс/344/2964/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000458 від 01.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що 30 квітня 2020 року у вечірній період часу ОСОБА_4 перебуваючи у с. Потічок Снятинського району Івано-Франківської області разом із своїми знайомим розпивав алкогольні напої.

01 травня 2020 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 завершивши розпивати алкогольні напої покинув господарство свого знайомого та направився у напрямку свого місця проживання, за адресою АДРЕСА_1 .

Прямуючи за місцем проживання у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на умисне позбавлення життя своєї сусідки ОСОБА_6 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 направився за місцем проживання ОСОБА_6 . Прийшовши до господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_4 пошкодивши замок вхідних дверей до будинку зайшов до помешкання потерпілої, яка у цей час спала. Перебуваючи у помешканні ОСОБА_6 , ОСОБА_4 зайшов до кімнати у якій спала потерпіла та підійшовши до неї закрив їй руками рот, тим самим не даючи їй змоги кричати та кликати на допомогу. При цьому ОСОБА_4 розпочав наносити ОСОБА_6 удари руками в область грудної клітки та душити її стискаючи руками шию. ОСОБА_4 здійснюючі умисні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_6 вирішив вчинити дії, спрямовані на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом. У свою чергу ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_6 , поєднаного із зґвалтуванням та сексуальним насильством, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, розпочав своєю рукою приникати до анального отвору ОСОБА_6 тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді розриву промежини з пошкодженням органів тазу, що спричинили зовнішню крововтрату, від яких наступила її смерть.

04 травня 2020 року Івано-Франківським міським судом відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб до 29 червня 2020 включно.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З викладеного вище вбачається, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на строк проведення досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник не заперечував проти продовження строку тримання підозрюваного під вартою строком на шістдесят діб.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

01 травня 2020 року ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України, та 02 травня 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України.

04 травня 2020 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб до 29 червня 2020 включно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 25 червня 2020 року продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000458 до чотирьох місяців, тобто до 02 вересня 2020 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Причетність до вказаного злочину ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, а також положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до - 23 серпня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, до 23 серпня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1