Справа № 405/2913/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника цивільного позивача ТОВ «Моноліт РРА» - адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000074 від 24.04.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого, цивільного позивача ТОВ «Моноліт РРА» звернувся з клопотання про накладення арешту на рухоме майно, яке належить на праві власності ФЕРМЕРСЬКОМУ ГОСПОДАРСТВУ ОСОБА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , а саме на: 1) КАМАЗ моделі 53215, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , з об`ємом двигуна 14890, 2004 року випуску; свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_4 ; 2) КАМАЗ моделі 5511, державний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , об`єм двигуна 10850, 1983 року випуску; свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_7 ; КАМАЗ моделі 55111, державний номер НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_9 , об`єм двигуна 10850, 1985 року випуску, свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_10 ; ЗИЛ ММ3 554 М, державний номер НОМЕР_11 , номер шасі НОМЕР_12 , об`єм двигуна 6000, 1989 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_13 їз застосуванням заборони розпорядження та користування вказаним майном. В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №000074 відомості про яке внесені 24.03.2020 року за ознаками скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за фактом шахрайського заволодіння майном належним ТОВ «Моноліт-РРА», службовими особами ФГ « ОСОБА_5 », а саме бетонними сумішами на загальну суму 1696960,00 гривень. 12.05.2020 року ТОВ «Моноліт-РРА» у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з ФГ «Ковалевського В.І.» на користь ТОВ «Моноліт-РРА» грошових коштів на загальну суму 2346960,00 гривень з яких 1696960,00 гривень - матеріальна шкода та 650000,00 гривень моральна шкода. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення скоєного щодо ТОВ «Моноліт-РРА» полягає в тому, що службовою особою ФГ «Ковалевського В.І.» за період часу з серпня місяця 2019 року по грудень 2019 року було здійснено замовлення та отримано від ТОВ «Моноліт-РРА» бетонні суміші на загальну суму 1696960,00 гривень; за поставлений бетон Фермерським господарством «Ковалевського В.І.» розрахунок здійснено не було, сам факт поставки фермерським господарством заперечується. За період часу з серпня місяця по грудень місяць 2019 року ТОВ «Моноліт-РРА» здійснено поставку бетону для будівництва конструкцій заводу ФГ «Ковалевський В.І.», розташованого по вулиці Мурманській у місті Кропивницькому. Від оплати за поставлений бетон в сумі 1696960,00 гривень ФГ «Ковалевський В.І.» ухиляється і по даний момент. Підтвердженням поставки бетону, окрім доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, є повідомлення надіслане 01.11.2020 року Відповідачем на електронну адресу Позивача свого варіанту акту звірки в якому останній підтверджує наявність видаткових накладних, які не підписані сторонами та долучені до матеріалів клопотання. Матеріалами кримінального провадження підтверджується завдання матеріальної шкоди Позивачу на загальну суму 1696960,00 гривень. Сума завданої матеріальної шкоди підтверджується доданими до даного клопотання документами, а саме видатковими накладними на постачання різних марок бетону. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення скоєного щодо ТОВ «Моноліт-РРА» полягає в тому, що службовою особою ФГ «Ковалевського В.І.» за період часу з серпня місяця 2019 року по грудень 2019 року було здійснено замовлення та отримано від ТОВ «Моноліт-РРА» бетонні суміші на загальну суму 1696960,00 гривень; за поставлений бетон Фермерським господарством «Ковалевського В.І.» розрахунок здійснено не було, сам факт поставки фермерським господарством заперечується. Здійснення поставок бетонних сумішей на будівництво, розташоване за адресою: м. Кропивницький, вул. Мурманська, 29ж, згідно здійснених замовлень ФГ «Ковалевського В.І.» підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме протоколами допитів свідків, допитаних у вказаному провадженні (з метою нерозголошення таємниці досудового розслідування прізвища свідків у клопотанні не зазначаються). Окрім того, в ході проведення 29.04.2020 року обшуку особистого автомобіля моделі «Toyota Land Cruiser 200», державний номер НОМЕР_14 , належного ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено копії видаткових накладних, укладених між постачальником ТОВ «Моноліт- РРА» та одержувачем ФГ « ОСОБА_5 », за листопад місяць 2019 року. Зазначу, що ОСОБА_5 заперечується факт здійснення поставок бетону від ТОВ «Моноліт-РРА», в тому числі і за листопад місяць 2019 року. Виходячи із вищенаведених доказів, підтверджується факт наміру службової особи ФГ «Ковалевського В.І.» саме на шахрайське заволодіння майном належного ТОВ «Моноліт-РРА», оскільки факт здійснення поставок в тому числі за листопад місяць 2019 року підтверджується матеріалами кримінального провадження. Водночас, ОСОБА_5 даний факт заперечувався та заперечується по даний момент, що свідчить про бажання останнього не здійснювати розрахунок за отримане майно та заволодіння ним шляхом зловживання довірою службових осіб ТОВ «Моноліт-РРА». Згідно відповіді на запит Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Кіровоградській області №31/11-1411 від 18.05.2020 року наданої в ході розслідування кримінального провадження №000074, у власності ФГ «Ковалевський Віталій Іванович», на обліку значаться наступні транспортні засоби, в тому числі: 1) КАМАЗ моделі 53215, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , з об`ємом двигуна 14890, 2004 року випуску; свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_4 (далі - КАМАЗ); 2) КАМАЗ моделі 5511, державний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , об`єм двигуна 10850, 1983 року випуску; свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_7 (далі КАМАЗ-2); КАМАЗ моделі 55111, державний номер НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_9 , об`єм двигуна 10850, 1985 року випуску, свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_10 (далі КАМАЗ-3); ЗИЛ ММ3 554 М, державний номер НОМЕР_11 , номер шасі НОМЕР_12 , об`єм двигуна 6000, 1989 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_13 (далі - ЗИЛ). Відповідно роздруківок, доданих до клопотання, які відображають актуальні ринкові ціни на вказані транспортні засоби, вартість КАМАЗу складає 715929,30 гривень (27000$); КАМАЗу-2 складає 331448,75 гривень (12500$); КАМАЗу-3 складає 304932,85 гривень (11500$); ЗИЛу складає 238643,10 (9000$). Згідно інформації з сайту НБУ курс купівлі долару США складає 26,5159 гривень. Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначає моральну шкоду як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Внаслідок скоєння шахрайських дій службовою особою ФГ «Ковалевського В.І.» юридичній особі ТОВ «Моноліт-РРА» завдано ряд негативних явищ, а саме у зв`язку із ненадходженням грошових коштів за поставлений бетон виникли труднощі перед партнерами ТОВ «Моноліт-РРА» у розрахунку з ними за надані для ТОВ «Моноліт-РРА» послуги; окрім того, вказані обставини зумовили втрату коштів у зв`язку із необхідністю виплати процентів за користування кредитними коштами. Репутація ТОВ «Моноліт-РРА» як юридичної особи із сталим фінансовим станом та стабільного партнера непомірно ушкоджена. Враховуючи вищевикладені фактори, моральна шкода ТОВ «Моноліт-РРА» складає 650000,00 гривень.
Представник цивільного позивача ТОВ «Моноліт- РРА» - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задоовльнити.

Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, не заперечував проти його задоволення, при цьому зазначив, що ТОВ «Моноліт-РРА» є цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що накладення арешту на майно не перешкоджає власнику майна в подальшому, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею питання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, приходжу до висновку про можливість розгляду клопотання про накладення арешту на майно у відповідності до вимог ч.2 ст. 171 КПК України без повідомлення власника майна, його захисника представника чи законного представника, з метою забезпечення арешту майна.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки та на підставі наявних матеріалів клопотання.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно зі ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична чи юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ч. 3 ст. 174 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Як встановлено ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як регламентовано ст. 62 КПК України: 1. Цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. 2. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. 3. Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.
Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як встановлено матеріалами клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №000074 відомості про яке внесені 24.03.2020 року за фактом шахрайського заволодіння майном належним ТОВ «Моноліт-РРА», службовими особами ФГ «Ковалевського В.І.», а саме бетонними сумішами на загальну суму 1696960,00 гривен.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення органом досудового розслідування визначена як ч. 3 ст. 190 КК України.
Крім того, як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього копій документів кримінальне провадження здійснюється щодо юридичної особи Фермерське Господарство ОСОБА_5 , яке є суб`єктом, щодо якого відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України може бути застосовано захід забезпечення у виді арешту майна.

ТОВ «Моноліт-РРА» у даному кримінальному провадженні є потерпілим, а також і цивільним позивачем (розмір позовних вимог 2 346 960, гривен з яких 1 696 960 грн.- матеріальна шкода та 650 000 грн.- моральна шкода.).
Як було зазначено в цивільному позові в період часу з серпня місяця по грудень місяць 2019 року ТОВ «Моноліт-РРА» здійснено поставку бетону для будівництва конструкцій заводу ФГ «Ковалевський В.І.», розташованого по вулиці Мурманській у м. Кропивницький. Проте, від оплати за поставлений бетон в сумі 1 696 960, 00 гривень ФГ «Ковалевський В.І.» ухиляється іі по теперішній час. Внаслідок скоєння шахрайських дій службовою особою ФГ «Ковалевський В.І.» юридичній особі ТОВ «Моноліт-РРА» завдано ряд негативних явищ, а саме у зв`язку із ненадходженням грошових коштів за поставлений бетон виникли труднощі перед партнерами ТОВ «Моноліт-РРА» у розрахунку з ними за надані для ТОВ «Моноліт-РРА» послуги; окрім того , вказані обставини зумовили втрату коштів у зв`язку із необхідністю виплати процентів за користування кредитними коштами. Репутація ТОВ «Моноліт-РРА» як юридичної особи із сталим фінансовим станом та стабільного партнера непомірно ушкоджена, а відтак моральна шкода ТОВ «Моноліт-РРА» складає 650 000 грн.
Викладені в цивільному позові обставини вчинення кримінального правопорушення, свідчать про наявність причино-наслідкового зв`язку між діями ФГ «Ковалевський В.І.» та спричиненням негативних наслідків, що проявились у завданні збитків Позивачу.
Вимоги ст. 132 КПК України не зобов`язують цивільного позивача доводити необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Метою застосування арешту у даному випадку є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Належність майна ФГ «Ковалевський В.І.», на яке накладається арешт, підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Кіровоградській області (філія ГСЦ МВС) від 18.05.2020 року.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання цивільного позивача про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) у конкретному кримінальному провадженні.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Більш того, накладення арешту на майно не порушить, а обмежить права власності ФГ «Ковалевський В.І.» на майно, оскільки останнє у встановленому законом порядку має право порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею питання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.
Разом з тим, як те встановлено ч.11 ст. 170 КПК України, у конкретному випадку є доцільним заборона розпорядження майном, на яке накладається арешт, з метою перешкоджання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі третім особам такого майна.
Керуючись ст.ст. 170- 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання представника цивільного позивача ТОВ «Моноліт РРА» - адвоката ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000074 від 24.04.2020 року задовольнити.

Накласти арешт на КАМАЗ моделі 53215, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , з об`ємом двигуна 14890, 2004 року випуску; свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_4 ; КАМАЗ моделі 5511, державний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , об`єм двигуна 10850, 1983 року випуску; свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_7 ; КАМАЗ моделі 55111, державний номер НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_9 , об`єм двигуна 10850, 1985 року випуску, свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_10 ; ЗИЛ ММ3 554 М, державний номер НОМЕР_11 , номер шасі НОМЕР_12 , об`єм двигуна 6000, 1989 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_13 , які належать на праві власності ФЕРМЕРСЬКОМУ ГОСПОДАРСТВУ ОСОБА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .
Заборонити розпорядження даним майном, а саме його відчуження, з метою перешкоджання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі третім особам такого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6