Справа № 157/552/20
Провадження №1-кп/157/93/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2020 за № 0000100, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Полиці, Камінь-Каширського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , одружена, освіта професійно-технічна, працює завідувачем господарства Воєгощанського дошкільного навчального закладу «Казка», раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 14 березня 2020 року близько 08 год. 30 хв., знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту та сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно кулаком правої руки нанесла один удар в обличчя потерпілої ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді синця носа з переходом на ліву повіку, закритого перелому кісток носа без зміщення відламків, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю і пояснила, що між нею та потерпілою ОСОБА_6 існують неприязні відносини, зумовлені тим, що остання продає для вживання її чоловіку, який є дядьком потерпілої, спиртні напої, і такі обставини негативно відображають на благополуччі її сім`ї. Вранці 14 березня 2020 року ОСОБА_6 прийшла до її помешкання, на той час вона ще спала, а коли проснулася і вийшла до потерпілої, то між ними виник конфлікт, спочатку у будинку, а потім і на території домогосподарства. Маючи вже велосипедом їхати з подвір`я, ОСОБА_6 вернулася до неї, словесно її образила, а тому вона, у свою чергу, нанесла їй кулаком правої руки один удар в ліву сторону обличчя. Вона (обвинувачена) просила вибачення у потерпілої, але остання пробачати її не бажає; вона готова понести за вчинений злочин покарання.

Окрім визнання вини самою обвинуваченою ОСОБА_5 , її винуватість у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З показань у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що вранці 14 березня 2020 року вона прийшла до свого дядька, дружиною якого є обвинувачена, додому. На той час ОСОБА_5 ще спала, а коли остання встала та вийшла до неї, то почала словесно ображати. В подальшому обвинувачена вже на вулиці почала знімати її на відео, а тому вона (потерпіла) хотіла закрити відеокамеру рукою, і в цей момент обвинувачена нанесла їй удар кулаком в ділянку носа. В цей же день вона звернулася з заявою до поліції. Протягом тривалого часу вона терпить наклепи обвинуваченої щодо продажу чоловіку останньої спиртних напоїв.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання про те, що вранці 14 березня 2020 року потерпіла ОСОБА_6 , яка є її онукою, прийшла до житлового будинку, в якому вона (свідок) проживає разом з сином та невісткою ОСОБА_5 . На той час обвинувачена ще спала, а коли встала і побачила ОСОБА_6 , то почала останню словесно ображати, між ними виник конфлікт. Коли потерпіла вже була на вулиці і мала намір їхати велосипедом з подвір`я, то ОСОБА_5 почала її фотографувати, а ОСОБА_6 хотіла їй у цьому перешкодити, закриваючи камеру рукою. В цей час обвинувачена нанесла потерпілій удар рукою в область носа.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19 березня 2020 року з фототаблицями до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту детально показала та пояснила, де, коли та яким способом обвинувачена нанесла їй тілесні ушкодження, а саме, 14 березня 2020 року по місцю проживання обвинуваченої шляхом нанесення останньою кулаком правої руки одного удару в область обличчя.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 49 від 16.03.2020-23.03.2020, у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: синець в ділянці спинки носа з переходом на ліву нижню повіку, закритий перелом кісток носа без зміщення відламків. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок контакту з тупим твердим предметом з необмеженою контактуючою поверхнею, без слідів її відображення, за механізмом удар, в мінімальній кількості однієї контактуючої дії. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, не виключається, що вони могли утворитись в час та при обставинах вказаних потерпілою. Судово-медичних даних, що вищевказані тілесні ушкодження утворились при падінні з висоти власного росту немає. Виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_6 у вигляді синця носа з переходом на ліву повіку, закритого перелому кісток носа без зміщення відламків по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я терміном більше шість діб.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю доведена.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним і відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнала свою вину у вчинені злочину, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Щире каяття полягає не лише у визнанні своєї вини у вчиненні злочину та готовності понести покарання за вчинене, на що вказувала обвинувачена у судовому засіданні, але й у висловленні жалю з приводу вчиненого суспільно-небезпечного діяння, чого у судовому засіданні не відбулося.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, особу обвинуваченої, її майновий стан і те, що ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки останньої для суспільства оцінено органом пробації як середній, суд дійшов висновку, що доцільно та необхідно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

На думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, і змусить її поважати закони суспільства.

Підстав для призначення обвинуваченій штрафу у максимальному розмірі, що передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у розмір 1700 грн., або у виді громадських, виправних робіт, арешту чи обмеження волі, немає.

Підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1