Справа № 352/412/20
Провадження № 1-кс/352/87/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , представника скаржника адвоката ОСОБА_5 , прокурора Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000496 від 13.10.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалася на викладені в ній обставинии. У зв`язку з неповнотою досудового розслідування та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи просила вищезазначену постанову слідчого скасувати.

Заслухавши пояснення представника скаржника, який підтримав скаргу, прокурора, який просив у задоволенні скарги відмовити з огляду на необґрунтованість її доводів, дослідивши матеріали кримінального провадження та скаргу, вважаю наступне.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

П. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язаний закрити кримінальне провадження, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, закінчився, та жодній особі не було повідомлено про підозру, а також, якщо строк досудового розслідування не продовжено у порядку, передбаченому частиною 5 статті 294 КПК України.

Встановлено, що постановою слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 16.10.2019 р. кримінальне провадження № 0000 від 13.10.2018 року закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

При розгляді даної скарги звертаю увагу на те, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до цих вимог КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови про закриття вказаного вище кримінального провадження слідчим не вчинено всіх дій, передбачених вимогами КПК України, зокрема, в постанові про закриття кримінального провадження слідчим не наведено достатньо обставин, за яких слід дійти висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження з огляду на відсутність викладення підтвердженої доказами аргументації, яка спростовує саме твердження про вчинення злочину.

Орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження №0000496 від 13.10.2018 р., в повному обсязі не з`ясував зазначені скаржницею обставини кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 194 КК України, не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідного та повного переліку слідчих дій зазначених у письмових вказівках прокурора ОСОБА_6 та спрямованих на встановлення істини у справі, що свідчить про бездіяльність слідчого та зумисне затягування нею строків досудового розслідування, а отже передчасність висновку про неможливість встановленя особи причетної до вчинення вказаного злочину та ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Окремо слід зазначити, щодо строку звернення до суду із скаргою то він дотриманий, оскільки встановлено що копію постанови про закриття кримінального провадження представником скаржниці отримано наручно 10 лютого 2020 року, а скаргу на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000496 від 13.10.2018 року було подано до суду 18.02.2020 року.

В той же час, слідчий не відобразив у постанові встановлених фактичних обставин за ч. 1 ст. 194 КК України, не навів будь-якої оцінки доказів, не вказав що і які докази підтверджують, а що спростовують, не пояснив чому критично поставився до доводів заявника, не обґрунтував конкретними доказами свій висновок в частині відсутності можливості встановлення особи причетної до вчинення вказаного злочину, , належним чином не обґрунтував підставу для закриття кримінального провадження, а також не зазначив переконливих мотивів неможливості проведення слідчих вказаних у письмових вказівках прокурора.

Також, слід звернути увагу на те, що під час розслідування кримінального провадження органами досудового розслідування не виконані вимоги, щодо розумності строків судового розгляду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Частиною 2 ст. 28 КПК України встановлено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Дотримання розумних строків кримінального провадження є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Так, в справі «Любов Єфіменко проти України» Європейський суд з прав людини» вказав на те, що розслідування має бути швидким і достатньо оперативним, незважаючи навіть на те, що в певній ситуації можуть існувати складнощі та перепони, які перешкоджають його прогресу, а в справі «Риженко проти України» суд вказав на те, що ефективність розслідування втілює в собі вимоги щодо оперативності та розумної швидкості. Навіть якщо існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їх відданість принципам верховенства права та їх здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них. Більше того, з перебігом часу перспектива проведення будь-якого ефективного розслідування зменшується.

Разом з тим, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проводиться з 2018 року та до часу винесення оскаржуваної постанови слідчого, органи досудового розслідування внаслідок своєї умисної бездіяльності не встановили з достатньою повнотою фактичні обставини подій.

За таких обставин, у слідчого відсутня можливість обґрунтовано зробити висновок щодо правильності закриття кримінального провадження. Слідчий, не з`ясував всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальній справі, не дав системної оцінки всіх допустимих і належних доказів у сукупності, що є основою прийняття законного і обґрунтованого рішення по справі.

З оскаржуваної постанови не вбачається і не вказано, які саме дії проводились під час досудового розслідування для встановлення достатніх доказів, не наведено чим вичерпані можливості їх отримання.

Оскільки, слідчим СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 не вжито всіх дій щодо розслідування даного кримінального провадження, а тому, враховуючи вищенаведене, вважаю, що оскаржувана постанова є передчасною, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є підставними, у зв`язку з чим скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000496 від 13.10.2018 року - задоволити.

Постанову слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000496 від 13.10.2018 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1