Справа № 294/297/19
Провадження № 1-кп/273/19/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 09.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

02.08.2017 о 00 год. 30 хв., перебуваючи всередині допоміжної споруди (літньої кухні) господарства по АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 , в якій також у той час знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачив як ОСОБА_6 переливає з пластмасової каністри ємність 5 літрів в порожню пластикову пляшку ємністю 0,5 літра речовину, схожу за фізичними та хімічними властивостями на етиловий спирт. Після чого, не реагуючи на зауваження присутніх осіб, передбачаючи можливість настання шкоди для здоров`я, але легковажно розраховуючи на її відвернення, розуміючи, що дана речовина, яка ймовірно являється спиртом, є легкозаймистою рідиною, грубо порушуючи вимоги пожежної безпеки, підніс джерело запалення (запальничку) в зону, де розливали рідину (до пляшки зі спиртом). Внаслідок чого, каністра ємністю 5 літрів, пластикова пляшка ємністю 0,5 літра та схожа на етиловий спирт речовина спалахнули, а палаюча рідина потрапила на тіло та речі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Внаслідок необережних злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 згідно висновку експерта від 19.02.2019 № 78 отримала тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку, ІІАБ ступеня, обличчя, обох верхніх кінцівок, живота обох стегон 28%, який ускладнився розвитком опікового шоку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, утворились від дії високої температури, а ОСОБА_7 згідно висновку експерта від 19.02.2019 № 84 отримала тілесні ушкодження у вигляді термічного опіку обличчя, нижніх кінцівок, ІІА ступеня, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров`я, утворились від дії високої температури.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненому не визнав, зазначив про те, що в серпні місяці в центрі міста з друзями відпочивав. Ввечері до них підійшли знайомі дівчата, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які запропонували піти до ОСОБА_7 додому, на що він погодився. Вдома ОСОБА_9 попросила ОСОБА_10 принести з комори спирт та перелити в пляшку меншої ємкості з 5л каністри в пляшку 0,5 л., всі були трохи до цього випивші та хотіли продовжити разом випивати спиртні напої. Він стояв біля дверей на виході з літньої кухні, де й курив. Поки ОСОБА_10 переливала спирт без воронки, то він підпалював на відстані 1 1,5 м від Діани на пальці спирт, коли вогонь почав пекти в палець, то він його скинув вниз на підлогу та після чого вийшов спалах та почало горіти. Після цього у всіх почалася паніка, всі почали знімати речі та він першим вибіг на вулицю. Додатково пояснив, що дівчата йому робили зауваження щодо того, що він підпалював спирт на пальці, але під пляшкою він зажигалкою не чиркав, бо стояв від ОСОБА_10 на далекій відстані. Все це було вчинено не навмисно, випадково, але розумів що це небезпечно, тому і відійшов на більшу відстань від ОСОБА_10 . До потерпілих в лікарню він не приїздив, бо сам лікувався, його мати дзвонила до потерпілих, але вони відмовилися спілкуватися. Також, просив відмовити в задоволенні цивільних позовів до нього.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вказані події трапилися в ніч з 1 на 2 серпня 2017 року у період часу з 00.30 год до 01.00 год. 1 серпня вона з подругами відпочивали вдома у ОСОБА_7 , жарили шашлики, розпивали спиртні напої. Ввечері вони пішли до міста на прогулянку, де зустріли ОСОБА_11 та з яким повернулися до домівки ОСОБА_7 , аби продовжити гуляння. Захотіли випити, а тому, вона пішла та з дозволу ОСОБА_7 почала наливати з каністри в пластмасову бутилу спирт. В якийсь момент ОСОБА_11 , який сидів поряд, підпалив у себе на руці спирт, який збігав з бутилки у той момент коли вона його наливала. Дівчата, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , що сиділи на дивані, зробили йому зауваження. Не зважаючи на це, ОСОБА_11 продовжив, піднісши запальничку до каністри, у момент коли вона його розливала, він чиркнув запальничкою і ємність вибухнула та перед очима з`явилося полум`я. Далі вона побігла на вулицю до криниці і почала тушити руками полум`я на своєму обличчі, подзвонила мамі, яка приїхала та згодом вколола їм знеболююче. В послідуючому вони всі поїхали до лікарні. Один день вона провела в реанімації, далі був тривали процес відновлення. Моральну шкоду обґрунтовує понесеними душевними стражданнями через завдану шкоду її тілу так, як відновлення коштує більше 100тис. грн. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання;

показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила те, що в серпні 2017 рооку її батьки відпочивали на морі, а вона доглядала будинок, 1 серпня 2017 року вона з подругами відпочивала у себе вдома, жарили шашлики, розпивали спирт з водою, який батьки тримали в лікувальних цілях. Ввечері вони пішли до міста на прогулянку, де зустріли ОСОБА_11 , який є її однокласником та з яким повернулися до неї додому аби продовжити гуляння. Захотіли випити, а тому попросила ОСОБА_6 принести спирт, який потім почала наливати з каністри в пластмасову пляшку. В якийсь момент ОСОБА_11 , який сидів за метр до ОСОБА_10 , підпалив у себе на пальці руки спирт, який капав з пляшки у той момент коли ОСОБА_10 його наливала. ОСОБА_7 зазначила, що вона з ОСОБА_13 зробила йому зауваження. Не зважаючи на це, ОСОБА_11 продовжив, піднісши запальничку до каністри, у момент коли ОСОБА_6 його розливала, він чиркнув запальничкою і ємність вибухнула. Претензій до ОСОБА_11 вона не має, вважає, що найбільшої шкоди зазнала ОСОБА_6 , а тому, ОСОБА_11 має її все відшкодувати. На її думку, він зробив умисний підпал, адже якби він не підніс полум`я до каністри у момент коли ОСОБА_6 розливала спирт, який виливався, нічого б такого не трапилось. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання;

показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила те, що після 12 год ночі 2 серпня 2017 року їй надійшов дзвінок з невідомого номера, відповівши, вона почула галас та крики : «ми погоріли». Зрозумівши, що трапилась біда, вона вже через 2 хв була на місці події. По приїзду вона побачила на вулиці дітей, які були в сильно збудженому стані. Так як вона має досвід роботи в медицині, вона зрозуміла, що їх треба везти до лікарні. Перед тим як їхати в лікарню вона всім вкололо знеболююче. Найбільш постраждала її донька. Подзвонила до ОСОБА_15 , яка згодом приїхала та відвезла їх всіх до лікарні. Крім того, зазначила, що телефони в дітей поплавилися від температури, в приміщенні де палало все було залито водою, на підлозі лежала поплавлена пластмасова пляшка. Найбільш постраждала її донька та обвинувачений;

показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні зазначила, що 02 серпня 2017 року, вночі, їй зателефонувала ОСОБА_14 і повідомила про події, що сталися. По приїзду вона побачила обгорілих дітей. Діана кричала до ОСОБА_11 : «Придурок, ти що наробив». Далі вона відвезла їх у лікарню в м.Чуднів. Зі слів дівчат, вона зрозуміла, що в момент коли ОСОБА_10 переливала спирт з каністри в пляшку, ОСОБА_11 підніс запальничку та підпалив його. ОСОБА_6 була дуже обгоріла, в неї звисала шкіра, яка залишилася навіть на деталях салону її машини;

показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні зазначив, що до сектору надійшла інформації про те, що діти постраждали в результаті пожежі. Було проведено ряд оперативних дій, зокрема виїзд на місце події, складено відповідні матеріали та направлено до поліції. Причинами загоряння був підпал. Причинами запалювання було занесення відкритого джерела вогню до спирту. А також спростував питання захисту щодо необережного поводження з вогнем так як було занесення стороннього джерела запалювання в зону розливу спирту. Йому відомо, що підпал вчинив обвинувачений;

показами свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні зазначила те, що вона з дівчатами, а саме з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відпочивали вдома в останньої, жарили шашлики. Ввечері пішли погуляти, зустріли ОСОБА_11 та повернулися назад до ОСОБА_17 додому, аби продовжити гуляння. Захотіли випити, а тому, ОСОБА_6 почала наливати з каністри в пластмасову пляшку спирт. Вона з ОСОБА_18 сиділи на дивані. Світло в приміщенні було включене. В якийсь момент ОСОБА_11 , який був поряд з Діаною, почав чиркати зажигалкою під пляшкою, яку тримала ОСОБА_10 , та в цей час стався спалах. Також, зазначила, що вони робила йому зауваження. Не зважаючи на це, ОСОБА_11 продовжив, піднісши запальничку до каністри, у момент коли ОСОБА_6 його розливала, він чиркнув запальничкою і ємність вибухнула;

показами свідка ОСОБА_5 , яка повідомила, що в той період її дома не було. 03.08.2017 року її зателефонував чоловік, який повідомив, що дочка отримала опіки. Дозвонившись до дочки ОСОБА_17 , вона вже була в м.Житомирі в лікарні та повідомила як все сталося. Додатково повідомила, що спирт вони зберігали в лікувальних цілях, електропостачання в літній кухні було в справному стані.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами у справі, а саме:

актом про пожежу від 07.08.2017 (а.с. 180);

звітом про причину виникнення пожежі з фото таблицями від 09.08.2017 ( а.с.181-184);

протоколом проведення слідчого експерименту від 27.01.2019 згідно якого слідчий експеримент проводився за участю потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 190-191-а);

висновком експерта №505 згідно якого при судово-медичній експертизі, згідно записів представлених на вивчення медичних документів у гр.. ОСОБА_6 було виявлено: термічний опік, IIАБ-III ступеня, обличчя, обох верхніх кінцівок, живота, обох стегон 28 % яких ускладнився розвитком опікового шоку, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, утворився від дії високої температури, можливо за обставин та в терміни, що вказані в постанові про призначення експертизи. Тілесних ушкоджень, які могли бути отримані до 02.08.2017 виявлено не було (а.с. 195, 196);

висновком експерта №78 згідно якого при судово медичному обстеженні у ОСОБА_6 було виявлено: термічний опік, II АБ ступеня, обличчя, обох верхніх кінцівок, живота, обох стегон 28 % який ускладнився розвитком опікового шоку, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, утворилися від дії високої температури.

Виявлені рубці лівого передпліччя, лівого променево-зап`ястного суглобу, рубці лівого плеча, черевної стінки, правого стегна, лівого стегна, правої стопи, пальців правої нижньої кінцівки, являються наслідком загоєння опіків, які були отримання 02.08.2017 року.

Враховуючи характер, локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, вважаю, що потерпіла ОСОБА_6 могла знаходитися у будь-якому положенні, за винятком того коли поверхні розташування тілесних ушкоджень стають недоступними для нанесення травмую чого факту.

При судово-медичній експертизі будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої ОСОБА_6 виявлено не було (а.с. 197-205);

висновком експерта №504 згідно якого при судово-медичній експертизі, згідно записів представлених на вивчення медичних документів у гр. ОСОБА_7 , було виявлено: термічний опік обличчя, нижніх кінцівок 2 ступеня, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя але призвів до довготривалого розладу здоров`я, утворився від дії високої температури, можливо за обставин та в терміни, що вказані в постанові про призначення експертизи. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла могла перебувати в будь-якому положенні. Тілесних ушкоджень які могли бути отримані до 02.08.2017 виявлено не було (а.с. 207-208);

висновком експерта №84 згідно якого при судово-медичному дослідженні у гр. ОСОБА_7 було виявлено: термічний опік обличчя, нижніх кінцівок, IIА ступеня, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий що не є небезпечним для життя але призвів до довготривалого розладу здоров`я, утворився від дії високої температури.

Виявлені рубці лівої стопи, другого пальця лівої стопи, правої стопи, передньої поверхності правої, лівої гомілки, являються наслідком загоєння опіків, які були отримані 02.08.2017 року.

Враховуючи характер, локалізації виявлених тілесних ушкоджень, вважаю, що потерпіла ОСОБА_7 могла знаходитися у будь-якому положенні, за винятком того коли поверхня розташування тілесних ушкоджень стають недоступними для нанесення травмую чого факту.

При судово-медичній експертизі будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої ОСОБА_7 виявлено не було (а.с. 209-210).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст. 22 КПК України.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_19 як під час дослідження письмових доказів в судовому засіданні, так і під час судових дебатів зазначив, що причиною виникнення пожежі є не підпал, а необережне поводження з вогнем. А тому потерпіла ОСОБА_6 коли побачила вогонь з запальнички повинна була припинити переливання спирту.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з такого.

Коментар до статті 113 КК України дає визначення терміну підпал, що означає свідоме викликання пожежі шляхом застосування джерела вогню до певних об`єктів.

Твердження захисника спростовуються дослідженими в судовому засідання належними та допустимими доказами, а також бере до уваги покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які зазначили, що вони бачили як обвинувачений чиркав запальничкою та підносив вогонь до зони розливу спирту, де ОСОБА_6 переливала спирт з 5л. каністри до 0,5 пляшки. А також, дані події підтверджуються в звіті про причину виникнення пожежі від 09.08.2017 року.

Суд критично ставиться до пояснень сторони захисту, що ОСОБА_6 повинна була припинити переливати спирт коли побачила вогонь. Суд зазначає, що джерелом небезпеки в даному випадку є вогонь, а не спирт.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку учасників кримінального провадження, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

До наданих у судовому засіданні показань обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не підносив вогонь до пляшки, бо стояв на відстані більше метра, а вогонь вспихнув коли він з пальця скинув спирт з вогнем на підлогу, суд ставиться критично та розцінює їх виключно як позицію захисту і спосіб уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних та досліджених у кримінальному провадженні доказів, які є чіткими, логічними і послідовними та такими, що доповнюють один одного.

В судовому засіданні судом встановлено та підверджено показами свідків, що обвинувачений під час переливання спирту був поряд біля потерпілої ОСОБА_6 та сам вибух відбувся де переливався спирт.

Також, суд оцінює покази обвинуваченого, який зазначив, що все це вийшло не навмисно та випадков, але розумів, що це небезпечно.

В даному випадку суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 не передбачав можливості настання наслідків (отримання потерпілими ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження), хоча повинен був і міг їх передбачати.

Отже, в даному випадку суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 міститься злочинна недбалість.

Що стосується показань, які потерпілі та свідки надали в судовому засіданні, то суд вважає, що вони є такими, що відповідають дійсності, оскільки дають повний і докладний опис подій, що відбувались під час здійснення обвинуваченим протиправного діяння. Ці показання не є суперечливими та узгоджуються між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року) та в п.150 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року (остаточне - 21.07.2011 року), в яких зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений дійсно своїми діями, які виразилися у необережному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 та у необережному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ст. 128 КК України.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ст. 128 КК України.

Стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин вчинення злочину, а лише висловлено критичні зауваження щодо належності та допустимості доказів сторони обвинувачення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, у справі не встановлені.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є тяжкі наслідки, завдані злочином.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь, що характеризує обвинуваченого складену Центром пробації, згідно якої ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, та ризики вчинення повторного злочину оцінюється як середній (а.с. 73, 74).

Також суд враховує характеризуючи дані щодо обвинуваченого. Так, згідно характеристики виконавчого комітету Великокоровинецької селищної ради №625 від 22.04.2018 компрометуючих даних до ради щодо ОСОБА_4 не надходило (а.с. 219).

Згідно довідки Чуднівської ЦРЛ від 21.02.2019 №01-20/284 ОСОБА_4 у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 221).

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК ( 2341-14 ) суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який вчинив злочин з необережності, зважаючи на відсутність пом`якшуючих обставин та наявності обставин, що обтяжують покарання - є тяжкі наслідки, завдані злочином, наслідки від вчиненого злочину, його відношення до вчиненого, не визнання своєї вини, шкоду не відшкодував, думку потерпілих, які просили суворо покарати, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, і в тому числі з необережності, буде призначення покарання за ст. 128 КК України у виді обмеження волі в межах санкції частини цієї статті.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов прокурором у кримінальному провадженні в інтересах Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що осба, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до вимог статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно повідомлень КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» ОСОБА_7 знаходилась на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні з 02.08.2017 по 22.08.2017 р. У відділенні проведено 20 ліжко-днів. Загальна вартість лікування 10 532 грн (а.с. 211).

Згідно повідомлень КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні з 02.08.2017 по 01.09.2017 р. У відділенні проведено 30 ліжко-днів. Загальна вартість лікування 15 798 грн (а.с. 206).

Таким чином, загальна вартість лікування складає 26 330 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на наслідки вчиненого злочину, встановлення вини обвинуваченого та завдані державі матеріалі збитки, суд вважає позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, прокурором у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Управління фінансів Чуднівської райдержадміністрації до ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування зазначеного позову прокурор зазначає, що в результаті протиправних дій обвинуваченого державі було завдано збитків на суму 846 грн 28 коп. так як, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували на лікуванні в Чуднівській центральній районній лікарні з 02.08.2017 по 03.08.2017.

На підтвердження вказаних обставин прокурором надано довідки Чуднівської ЦРЛ від 19.06.2018 №01-20/946 та №01-20/948, згідно яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували на лікуванні у період часу з 02.08.2017 по 03.08.2017.

Загальна вартість лікування потерпілих від злочину складає 846.28 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов прокурором у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Управління фінансів Чуднівської райдержадміністрації до ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає задоволенню.

Також, суд розглядає заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я.

У відповідностідо частини 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначає, що протиправними діями ОСОБА_4 їй було завдано матеріальної шкоди на суму 30 000 грн та моральної шкоди на суму 100 000 грн.

У відповідності до вимог статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З досліджених судом доказів, а саме товарних чеків, вбачається, що ОСОБА_6 було придбано ліків на загальну суму 8 896 грн 28 коп (а.с. 212-215).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), що відповідає приписам ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України.

Тобто, відшкодуванню підлягає реальна майнова шкода, яка підтверджується відповідними доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд бере до уваги те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Так, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 23 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на викладене, враховуючи те, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_6 було завдано травм, які супроводжувалися в процесі лікування у фізичному болю та стражданнях, адже відносяться до тяжких ушкоджень згідно висновку експертиз, зважаючи на те, що ОСОБА_6 зазнала душевних стражданнях страждань на момент лікування та в процесі її реабілітації, суд вважає вимогу про стягнення з ОСОБА_4 на її користь моральних збитків в сумі 100 000 грн такою, що підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

З огляду на особу обвинуваченого, характер та обставини вчиненого злочину, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.58 КВК України строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 заподіяну шкоду загальною сумою: 108 896 (сто вісім тисяч свісімсот девяносто шість ) грн. 28 коп, з яких: матеріальну шкоду в розмірі 8 896 (вісім тисяч вісімсот девяносто шість) грн. 28 коп, та моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

Цивільний позов прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Управління фінансів Чуднівської райдержадміністрації про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Управління фінансів Чуднівської районної державної адміністрації, вул.. Героїв Майдану, 104, м. Чуднів, Житомирська область, , МФО 811039, р/р 0630 УДКС в Чуднівському районі Житомирської області, кошти у загальній сумі 846 (вісімсот сорок шість) грн. 28 коп., витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_6 (411.06 грн) та ОСОБА_7 (435.22 грн).

Цивільний позов прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністраціїї, 10014, Майдан ім.. С.П. Корольова, 1, , МФО 811039, р/р 0001 ГУ ДКСУ в Житомирській області, код платежу240603, кошти у загальній сумі 26 330 (двадцять шість тисяч триста тридцять) грн., витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_6 (15 798 грн) та ОСОБА_7 (10 532 грн).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1