Справа № 438/414/19
Номер провадження 1-кп/438/68/2019
В И Р О К
Іменем України

23 грудня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Бориславі Львівської області кримінальні провадження, внесені в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000131 від 22 березня 2019 року, за №0000353 від 17 серпня 2019 року, за №0000372 від 04 вересня 2019 року, за №0000380 від 06 вересня 2019 року, за №0000382 від 07 вересня 2019 року, за №0000429 від 08 жовтня 2019 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця Львівської області, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, зі слів обвинуваченого має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє 25квітня 2017 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, в останнє вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2017 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та будучи звільненим 27 квітня 2018 року по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочин проти власності.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 22 березня 2019 року близько 11 год. 00хв, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з будинку АДРЕСА_1 повторно, таємно викрав телевізор «Sharp LCD- LC46LU820E» вартістю 12500 гривень, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв йому майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 06 серпня 2019 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи неподалік будинку № 45 на вул. Трускавецькій у м. Бориславі Львівської області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів , з метою протиправного збагачення, повторно шляхом обману потерпілого ОСОБА_7 , під приводом здійснення телефонного дзвінка заволодів мобільним телефоном останнього марки «HUAWEI Y5 2017», модель MYA-U29, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1 400 гривень, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 03 вересня 2019 року близько 18 год. 55 хв., перебуваючи біля кафе-магазину «Берізка», що за адресою: Львівська область, м. Борислав, вул. Коваліва, 46, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману потерпілої ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, повторно заволодів її мобільним телефоном марки «Nokia 216 dual sim black» вартістю 700 гривень, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану саму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 05 вересня 2019 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи неподалік будинку №41 на вул. Коваліва, у м. Бориславі, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману потерпілого ОСОБА_9 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, повторно заволодів його мобільним телефоном марки «Redmi 6А» ІМЕІ1: НОМЕР_3 ; ІМЕІ2: НОМЕР_4 , який був у силіконовому чохлі загальною вартістю 2 470 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 06 вересня 2019 року близько 17 год. 40 хв., перебуваючи неподалік пологового будинку на вул. Весняній у м. Бориславі, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману потерпілої ОСОБА_10 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, повторно заволодів її мобільним телефоном марки «Nокіа ТА-1034», ІМЕI1. НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 вартістю 600 гривень, чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 08 жовтня 2019 року близько 01 год. 00 хв., перебуваючи позаду будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторно, шляхом обману потерпілого ОСОБА_11 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, повторно заволодів його мобільним телефоном марки «SAMSUNG J510H Galaxy J5» ІМЕІ: НОМЕР_7 вартістю 2200 гривень, з картою пам`яті об`ємом 16 Гб вартістю 60 гривень та силіконовим чохлом вартістю 80 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 2340 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що близько 11 години 22 березня 2019 року за місцем свого проживання; з будинку АДРЕСА_1 виніс телевізор «Sharp LCD- LC46LU820E», який належав ОСОБА_6 . На таксі зазначений телевізор відвіз у м.Дрогобич та за допомогою знайомого здав у місцевий ломбард. Отримані кошти у сумі 3000 гривень використав на власні потреби. Майнової шкоди потерпілому не відшкодував.
Далі, вечером точної дати не пам`ятає, неподалік будинку № 45 на вул. Трускавецькій у м. Бориславі Львівської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_7 . Під приводом здійснення телефонного дзвінка заволодів мобільним телефоном останнього, який у подальшому здав у ломбард. Майнової шкоди потерпілому не відшкодував.
Аналогічним способом 03 вересня 2019 року близько 18 год. 55 хв., перебуваючи біля кафе-магазину «Берізка», що за адресою: Львівська область, м. Борислав, вул. Коваліва, 46, обманувши потерпілу ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, обвинувачений заволодів її мобільним телефоном марки «Nokia 216 dual sim black», який у подальшому продав невідомій особі за 400 гривень. Майнової шкоди потерпілій не відшкодував.
Аналогічним способом 05 вересня 2019 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи неподалік будинку №41 на вул. Коваліва, у м. Бориславі, обманувши потерпілого ОСОБА_9 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів його мобільним телефоном марки «Redmi 6А» . Наступного дня , близько 17 год. 40 хв., перебуваючи неподалік пологового будинку на вул. Весняній у м. Бориславі, обманувши потерпілу ОСОБА_10 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів її мобільним телефоном марки «Nокіа ТА-1034». Зазначені мобільні телефони здав у ломбард. Майнову шкоду потерпілим не відшкодував.
Просить суд суворо не карати, обрати мінімальну міру покарання пов`язане з реальним відбуття покарання.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінальних проваджень, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, враховуючи покази обвинуваченого про визнання вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, вчинене повторно.

Обираючи міру покарання відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Відповідно, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд бере до уваги тяжкість злочинів, які законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, спосіб вчинення злочинів, наслідки, які настали від вчинення злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000382 від 07 вересня 2019 року, активне сприяння розкриттю злочину.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття.
Зокрема, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинених злочинах хоча і визнано в обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, проте така обставина носить лише формальний характер. Каяття передбачає, крім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини, щирий осуд своєї поведінки, які мають втілюватися в намаганні компенсувати збитки, завдані таким злочином, та бажанні виправити наслідки такого злочину. Факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в певних діях обвинуваченого після вчинення злочину. Проте зазначені дії відсутні.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, яка є особою молодого віку, раніш судимого, є особою яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, має високу ймовірність вчинення повторних правопорушень, негативний спосіб життя обвинуваченого, має постійне місце проживання, не одруженого, має малолітнього сина, не працює, наявність не відшкодованої майнової шкоди, заподіяної вчиненими злочинами, наявність посередньої характеристики з місця проживання, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як високий, враховуючи що ризик зростає за умови зміни обстановки: відсутність стабільного доходу, може виявляти агресивність, а також висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі у межах мінімальної міри з реальним відбуттям міри покарання, думку потерпілого щодо обрання на розсуд суду, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частин статті інкримінованих кримінальних правопорушень із застосуванням правил, визначених ч.1 ст.70 КК України шляхом частково складання призначених покарань у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування ст.75КК України до обвинуваченого, із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Дійсно, звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, згідно з положеннями ст. 75 КК України, можливе, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Оскільки обвинувачений, маючи не погашену та не зняту судимість в порядку ст.89 КК України за вчинення умисного злочину проти власності, вчергове притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, належних висновків для себе не зробив, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений не працював і не займався будь-якою суспільно-корисною працею, умисний злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин вчинив з корисливих мотивів, не відшкодував потерпілим заподіяну злочинами майнову шкоду, враховуючи те, що відсутність претензій зі сторони потерпілих не може бути визначальною при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від відбування у кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статей обвинувачення з реальним його відбуванням.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні ухвалою Бориславського міського суду від 25 жовтня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця Львівської області винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом частково складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати слід рахувати з моменту фактичного затримання 25 жовтня 2019 року.
Речові докази у справі: договір застави за №130.19.1021 від 22 березня 2019 року - залишити при матеріалах справи, мобільний телефон марки «Nокіа ТА-1034», переданий на зберігання в камеру збереження речових доказів Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, повернути потерпілій ОСОБА_10 , договір застави за №613-19004914 від 06 серпня 2019 року- залишити при матеріалах справи, CD-R диск із відеозаписами подій за 03 вересня 2019 року, які зафіксували камери відеоспостереження розміщені на кафе-магазині «Берізка» - залишити при матеріалах справи та договір застави за №120.19.3456 від 05 вересня 2019 року- залишити при матеріалах справи
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1