Справа № 199/63/20
ВИРОК
іменем України

18.02.2020 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000069 від 06.12.2019 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 22.05.2013 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту. Звільнення: 10.12.2013 з Жовтоводської ВК (№ 26) за відбуттям строку покарання;
2) 13.01.2014 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
3) 13.03.2015 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців. Звільнення: 12.09.2016 з П`ятихатської ВК (№ 122) за відбуттям строку покарання;
4) 30.03.2017 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
5) 16.11.2017 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців;
6) 05.01.2018 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки (даним вироком поглинуто покарання за вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 16.11.2017);
7) 10.07.2019 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 249, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць (частково приєднано покарання за вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 05.01.2018). Звільнення: 03.09.2019 з П`ятихатської ВК (№ 122) за відбуттям строку покарання,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння незаконного зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив аналогічний умисний злочин.

Так, 05.12.2019 приблизно о 17:20 годині ОСОБА_5 прибув до Дніпровського водосховища (водойми загального користування) навпроти буд. № 29 по вул. Шолохова у м.Дніпрі. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою забороненого знаряддя лову, однієї жилкової рибальської сітки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заздалегідь заготовлених та принесених з собою забороненого знаряддя лову - однієї жилкової рибальської сітки, ОСОБА_3 05.12.2019 близько 17:30 години вбрід зайшов у воду Дніпровського водосховища навпроти буд. № 29 по вул. Шолохова у м. Дніпрі, та незаконно встановив у воду вздовж берега принесену з собою одну жилкову рибальську сітку, після чого повернувся на берег та направився додому відпочивати.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою забороненого знаряддя лову, 06.12.2019 приблизно о 09:30 годині ОСОБА_3 повернувся до берегу Дніпровського водосховища (водойми загального користування) та підійшов до води вказаної річки до місця встановлення забороненого знаряддя лову однієї жилкової рибальської сітки, де напередодні, прив`язавши до крайньої частини сітки мотузку, з метою зручного вилучення сітки з води, втягнув її, тобто зняв раніше незаконно встановлену означену сітку з упійманою в неї рибою та, вийшов на берег, і в цей час останній був затриманий на місці злочину працівниками поліції та рибінспекції.

06.12.2019 під час огляду місця події встановлено, що ОСОБА_3 незаконно виловив з води Дніпровського водосховища (водойми загального користування) водні живі біоресурси, а саме: судак в кількості 6 одиниць, білизна в кількості 4 одиниці, лящ в кількості 1 одиниця.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив вимоги чинного законодавства України, а саме: ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, в яких зазначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...».

Тим самим, відповідно до додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області у розмірі 4250 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, вчинені особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 249 КК України, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння при вищевикладених обставинах.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він 05.12.2019 приблизно 17:20 годині прибув до Дніпровського водосховища навпроти буд. № 29 по вул. Шолохова у м. Дніпрі, де близько 17:30 години вбрід зайшов у воду та встановив вздовж берега принесену з собою одну жилкову рибальську сітку, після чого повернувся на берег та направився додому відпочивати. 06.12.2019 приблизно о 09:30 годині він повернувся до берегу Дніпровського водосховища та витягнув поставлену ним раніше жилкову рибальську сітку з упійманою в неї рибою.

Відповідно до протоколу огляду місця події з фото-таблицею до нього від 06.12.2019 встановлено місце вчинення злочину ділянка місцевості на березі р. Дніпро навпроти буд. № 29 по вул. Шолохова у м. Дніпрі. На березі вказаної річки знаходиться ОСОБА_3 , біля якого виявлена 1 жилкова рибальська сітка, в якій знаходиться свіжо виловлена риба: судак 6 одиниць; білизна 4 одиниці; лящ 1 одиниця.

Як слідує з висновку експерта за результатами судово-економічної експертизи №23/11.2/274 від 17.12.2019 сума матеріальних збитків, відображена у документі «Розрахунок збитків до протоколу № 041878 відносно ОСОБА_3 », складеному провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Дніпропетровського рибоохоронного патруля Управляння державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , на підставі додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, складає загальну суму 4250 гривень.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: 1) повне визнання обвинуваченим своєї вини; 2) щире каяття обвинуваченим у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: рецидив злочинів, оскільки обвинувачений вчинив новий умисний злочин, маючи судимості за умисні злочини, передбачені ст.ст. 185, 263, 309 КК України.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, є раніше судимим, розлучений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Призначення покарання обвинуваченому без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, а тому воно повинно бути визначено із реальним його відбуттям.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Також суд враховує, що ст. 96-1 КК України передбачена спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину, передбаченого ст. 249 КК України.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, передбачений ст. 249 КК України, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, використав як знаряддя вчинення даного злочину жилкову рибальську сітку, яка належить йому.

За таких обставин суд вважає, що на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України жилкова рибальська сітка підлягає конфіскації у власність держави, як знаряддя вчинення злочину.

Представником потерпілого ОСОБА_7 в інтересах Управління держаного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області Держаного агентства рибного господарства України заявлений цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих вчиненням злочину, у відповідності до якого представник потерпілого просив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 4250 гривень.

Представник цивільного позивача ОСОБА_7 направив до суду клопотання, відповідно до якого підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, є обґрунтованим, підтвердженим дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129, 368 КПК України, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави знаряддя вчинення злочину одну жилкову рибальську сітку, яка належить обвинуваченому ОСОБА_3 та знаходиться на зберіганні в ВП в річковому порту Амур-Гавань ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 35/19).
Цивільний позов Управління держаного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області Держаного агентства рибного господарства України до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Управління держаного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області Держаного агентства рибного господарства України в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової економічної експертизи, в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп.

Речові докази:

-незаконно виловлену рибу: судак у кількості 6 шт., білизна у кількості 4 шт., лящ у кількості 1 шт. знищити;

-одну жилкову рибальську сітку конфіскувати у власність держави.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під варто, - з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1