Справа № 604/109/20
провадження № 1-кп/598/175/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. Колегія суддів Збаразького районного суду Тернопільської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Збаража кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000275 від 25 липня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, розлученої, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, тимчасово не працюючої, раніше не судимої,

за ч.2 ст.149 КК України,
встановила:
В кінці лютого 2016 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 перебуваючи у кафе «Княжий Град», що знаходиться за адресою: бульвар Д. Галицького, 76, смт. Підволочиськ Тернопільської області, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою сексуальної експлуатації потерпілих, в ході спілкування під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та переконавшись, що вони перебувають в уразливому стані внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин, повідомила їм неправдиву інформацію про можливість працевлаштування за межами України із забезпеченням роботою по прибиранні готелів та закладів харчування в Італійській Республіці, обіцяючи належні умови проживання та побутові умови, виплату належної заробітної плати та отримання прибутку, приховуючи при цьому від них дійсні відомості про вид та характер майбутньої діяльності, пов`язаної із наданням послуг сексуального характеру, та умови праці. Окрім того, ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що допоможе їм із отриманням документів, необхідних для виїзду за межі України, оплатить пов`язані із цим витрати та забезпечить їх переміщення до Італійської Респубілки.

В ході розмови ОСОБА_7 , не повідомляючи про намір використовувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сексуальній експлуатації, створюючи хибне уявлення про вид, характер майбутньої діяльності та умови праці, використовуючи уразливий стан ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , домоглася їх згоди на вказану роботу та схилила до виїзду за межі України в Італійську Республіку, чим здійснила вербування з використанням обману (шляхом передачі інформації, що не відповідає дійсності та замовчування певних відомостей) та уразливого стану (збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою їх сексуальної експлуатації.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , схиливши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до поїздки в республіку Італія, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою сексуальної експлуатації потерпілих, з використанням обману та уразливого стану потерпілих у березні 2016 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) допомогла потерпілим у отриманні необхідних для виїзду за межі України документів та за власні кошти оплатила пов`язані із цим витрати.

Продовжуючи реалізовувати свій незаконний умисел, ОСОБА_7 16 червня 2016 року (точного часу та обставин досудовим розслідуванням не встановлено) транспортувала ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із смт. Підволочиськ у м. Тернопіль, де вони сіли в автобус та, з декількома транспортними пересадками, проїзд у яких здійснювався за кошти ОСОБА_7 , поїхали до Італійської Республіки.

Прибувши до Італійської Республіки, 17 червня 2016 року (точного часу та обставин досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на прохання ОСОБА_7 зустрів чоловік, який не був обізнаний про злочинну мету на наміри ОСОБА_10 , та перемістив їх автомобілем до невстановленого досудовим розслідуванням житла.

Вказаними діями ОСОБА_10 вчинила дії по переміщенні з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за межі України в Італійську Республіку з метою їх сексуальної експлуатації.

Надалі у вказане житло до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшла особа, яка з метою отримання прибутку шляхом надання іншими людьми послуг сексуального характеру забезпечує задоволення потреб третіх осіб, та не будучи обізнаною про дії ОСОБА_7 , використання нею обману та уразливий стан потерпілих, повідомила їм дійсні відомості про вид та характер пропонованої діяльності, пов`язаної із наданням послуг сексуального характеру, умови праці, проживання та побутові умови.

Дізнавшись про необхідність надання сексуальних послуг, ОСОБА_9 на вказані вид, характер, а також умови праці не погодилася, відмовилася такі послуги надавати та повернулася на територію України.

Після повідомлення про дійсні відомості про вид та характер пропонованої діяльності, пов`язаної із наданням послуг сексуального характеру, умови праці, проживання та побутові умови, ОСОБА_8 з червня 2016 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) по вересень 2016 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) надавала послуги сексуального характеру за межами території України.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 є винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за ознаками вербування, переміщенні людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, вчинене щодо кількох осіб.
Допитана в суді обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась і повністю підтвердила обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що вона в 2016 році приблизно п`ять разів зустрічалась із потерпілими в закладах громадського харчування в смт.Підволочиськ та в м.Тернопіль, та пропонувала їм роботу в республіці Італія по прибиранні готелів, обговорювали деталі виїзду за кордон, при цьому вона знала, що їм доведеться надавати сексуальні послуги, а не виконувати заздалегідь обіцювану роботу. Надалі вона посприяла ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у виготовленні документів для виїзду за кордон та допомогла виїхати до республіки Італії, де їх зустрів її знайомий і перевіз до житла. Згодом потерпіла ОСОБА_11 дізнавшись про необхідність надання сексуальних послуг відмовилась їх надавати і повернулась в Україну.
Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.
Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів, враховуючи такі пом`якшуючі покарання обставини як те, що ОСОБА_7 повністю визнала свою вину, щиро розкаялась в скоєному, раніше не судима, відсутність до неї претензій з боку потерпілих, має на утриманні неповнолітню дитину, вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй при цьому іспитовий строк та покласти на неї обов`язки, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила :
ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 149 КК України, призначивши їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк терміном 3 (три) роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_12

Судді ОСОБА_13

ОСОБА_14