Справа № 761/59/20
Провадження № 1-кс/761/711/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011446 від 25.11.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

08.01.2020 року до слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до 26 лютого 2020 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, не заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судомої.
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011446 від 25.11.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 придбала через закладку у невстановленої слідством особи, відносно якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження, психотропну речовину амфетамін, МДМА, які остання почала незаконно зберігати при собі, для власного вжитку, без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, ОСОБА_4 у невстановленому місці та часі, підняла вищезазначені два поліетиленові пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, один поліетиленовий пакетик із пігулками та помістила їх до внутрішньої кишені куртки, в яку була одягнута, та таким чином придбала та почала незаконно зберігати психотропну речовину МДМА, амфетамін, без мети збуту.
25.11.2019 року в період часу з 20 години 44 хвилин по 20 годину 58 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Саратівська, 43, працівниками поліції, у присутності двох понятих, під час проведення обшуку громадянки ОСОБА_4 виявлено та вилучено згідно висновку експерта психотропну речовину амфетамін, масою 0,208 г та психотропну речовину МДМА, масою 0,247 г.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України.
28.12.2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Слідчий суддя, з`ясувавши у судовому засіданні думку прокурора, який заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав визначених в мотивувальній частині останнього, підозрюваної, яка не заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на дійсність передумов, регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, дослідивши долучені до клопотання матеріали, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
У цьому випадку вимоги ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України заявником дотримані, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин, вказаних стороною обвинувачення як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний:
- встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1-2 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу;
- оцінити дані що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 3-11 частини 1 вказаної статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, необхідність застосування особистого зобов`язання слідчий обґрунтовує тим, що наявні вагомі докази, які дають підстави для обґрунтованої підозри особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим остання, будучи обізнаною з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, оскільки вона ніде не працює та не навчається, немає постійного джерела прибутку, суспільно корисною працею не займається, а також підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років;
незаконно впливати на свідків шляхом погроз, вмовляння, морального тиску з метою зміни показів, що мають істотне значення для кримінального провадження;
вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що вона ніде не працює та ніде не навчається, немає постійного джерела прибутку, суспільно корисною працею не займається.
В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування дії підозрюваної кваліфікуються за ч.1 ст. 309 КК України за викладених в підозрі обставин.
25.12.2019 р. відповідно до постанови УП ГУ НП у місті Києві від 25.12.2019 р. злочинні дії ОСОБА_4 перекваліфіковано з ч.1 ст. 307 КК України на ч.1 ст. 309 КК України (а.с. 32).
28.12.2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України (а.с. 38).
На час порушеного у клопотанні питання встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, з незакінченою вищою освітою, не заміжня, офіційно не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судома.
Підозрювана, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу, прийнятну репутацію.
Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, 177, п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у Кримінальному процесуальному кодексі України, а тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України суд застосовує тлумачення вказаного терміну Європейським судом з прав людини. Так, «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 року, п. 32 рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри. Надані докази об`єктивно зв`язують обвинуваченого з інкримінованим йому правопорушенням, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг його вчинити.
Слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що у даному конкретному випадку ризики є обґрунтованими, належним чином умотивовані слідчим та прокурором, підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Дані визначені п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними. Було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення фактів наявності у провадженні обставин, визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає частковому задоволенню щодо питання застосування запобіжного заходу як обґрунтоване.
Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або декілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Слідчий суддя вважає покладення на підозрюваного обов`язків регламентованих п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України є пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірного тягаря для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного підлягає частковому задоволенню з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади та покладенням обов`язків з числа передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України.
В свою чергу, клопотання в частині зобов`язання підозрюваного докласти зусиль до пошуку роботи не підлягає задоволенню, оскільки, прокурором не доведено необхідності покладення на підозрюваного даного виду зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.1-2, 7, 131, 132, 176-179, 193,194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011446 від 25.11.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
1.Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2.Не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В іншій частині клопотання відмовити.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрювану ОСОБА_4 покласти в межах досудового розслідування на строк до 25 лютого 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваній, що, в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчих, що входять до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: