ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/479/20 Справа № 210/176/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року у кримінальних провадженнях № 0001852 та № 0002564, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українки за національністю, громадянки України, маючої середню освіту, не одруженої, маючої малолітню дитину, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 25 жовтня 2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.190 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 01 року позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 01 рік. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року, скасовано звільнення засудженій ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року, та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 01 рік,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.1, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

в режимі відеоконференції

обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.1, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, та призначено їй покарання:
- за ст.185 ч.2 КК України, у вигляді 02 (двох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ст.186 ч.1 КК України, у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі;
- за ст.186 ч.2 КК України, у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ст.190 ч.2 КК України, у вигляді 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначено остаточно ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, поглинуто менш суворе покарання призначене вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.
Неповнолітня ОСОБА_6 , 16 липня 2017 року, приблизно о 04 годині 20 хвилин ночі, сиділа за столиком в приміщенні кафе «Теремок», розташованого в парку ім. Б.Хмельницького в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, разом із ОСОБА_10 , з якою познайомилася того ж дня, в вищевказаному кафе. Приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 побачила, що ОСОБА_10 пішла танцювати та залишила без нагляду на стільці біля столика належну їй жіночу сумку з речами. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 таємно викрала із жіночої сумки, належної потерпілій ОСОБА_10 гаманець, який майнової вартості для потерпілої не становить, в якому знаходились гроші в сумі 1000 гривень та мобільний телефон «Nomi 5030 EvoXFullGold» вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №2958 від 16 липня 2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 16 липня 2017 року складає 1759,20 гривень. Однак, в цей момент її дії помітила потерпіла ОСОБА_10 , яка почала переслідувати ОСОБА_6 та кричати, щоб її затримали. Крики ОСОБА_10 , яка переслідуючи ОСОБА_6 , вибігла з кафе на вулицю, почули двоє охоронців кафе, які також почали переслідувати ОСОБА_6 та кричати, щоб остання зупинилась та повернула викрадене майно. ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що її незаконні дії носять відкритий характер, з метою утримання при собі викраденого майна, продовжувала тікати з місця скоєння злочину, утримуючі при собі викрадене майно. Однак, того ж дня, була зупинена охоронцями вищевказаного кафе. Таким чином, ОСОБА_6 вчинила всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізувала злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), у зв`язку з чим своїми діями завдала потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1759,20 гривень.
Крім того, неповнолітня ОСОБА_6 , 22 липня 2017 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин ночі, знаходилася у приміщенні кафе «Дерев`яшка», розташованого в парку ім. Б.Хмельницького в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, разом із ОСОБА_11 , з якою познайомилася того ж дня, в вищевказаному кафе. ОСОБА_6 побачивши в руках у ОСОБА_11 мобільний телефон, з метою заволодіння чужим майном та зверненням його на свою користь, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_11 попросила у неї мобільний телефон, під приводом зателефонувати, заздалегідь знаючи про свій істинний намір заволодіти вищевказаним мобільним телефоном та не повертати його ОСОБА_11 . ОСОБА_11 будучи помилково упевненою в порядності ОСОБА_6 передала їй свій мобільний телефон «DoogeeX6», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №2965 від 07 вересня 2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 22 липня 2017 року складає 1876,50 гривень. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчиненого злочину зникла, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду в сумі 1876,50 гривень. Таким чином ОСОБА_6 вчинила всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізувала злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, обернула викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим з місця скоєння ним кримінального правопорушення зникла, у зв`язку з чим своїми діями завдала потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 1876,50 гривень.
Крім того, неповнолітня ОСОБА_6 , 04 листопада 2017 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин ночі, знаходилася у приміщенні кафе «Дерев`яшка», розташованого в парку ім. Б.Хмельницького в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, разом із ОСОБА_12 , з яким познайомилася того ж дня, в вищевказаному кафе. ОСОБА_6 побачивши в руках у ОСОБА_12 мобільний телефон, з метою заволодіння чужим майном та зверненням його на свою користь, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_12 попросила у нього мобільний телефон, під приводом зателефонувати, заздалегідь знаючи про свій істинний намір заволодіти вищевказаним мобільним телефоном та не повертати його ОСОБА_12 . Будучи помилково упевненим в порядності ОСОБА_6 . ОСОБА_12 передав їй свій мобільний телефон марки «Homtom НТЗ», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №4161 від 21 грудня 2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 04 листопада 2017 року складає 1286,14 гривень. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчиненого злочину зникла, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду в сумі 1286,14 гривень. Таким чином ОСОБА_6 вчинила всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізувала злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, обернула викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим з місця скоєння ним кримінального правопорушення зникла, у зв`язку з чим своїми діями завдала потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 1286,14 гривень.
Крім того, неповнолітня ОСОБА_6 , 08 грудня 2017 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин ночі, знаходилася у приміщенні кафе «Дерев`яшка», розташованого в парку ім. Б.Хмельницького в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, разом із своїм знайомим ОСОБА_13 , з яким познайомилася на початку листопада 2017 року, в вищевказаному кафе. ОСОБА_6 побачивши в руках у ОСОБА_13 мобільний телефон, з метою заволодіння чужим майном та зверненням його на свою користь, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_13 попросила у нього мобільний телефон, під приводом зателефонувати, заздалегідь знаючи про свій істинний намір заволодіти вищевказаним мобільним телефоном та не повертати його ОСОБА_13 . ОСОБА_13 , будучи помилково упевненим в порядності ОСОБА_6 , передав їй свій мобільний телефон марки «Samsung С3322 Duos», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №4169 від 22 грудня 2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 08 грудня 2017 року складає 450,00 гривень. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчиненого злочину зникла, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду в сумі 450,00 гривень. Таким чином ОСОБА_6 вчинила всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізувала злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, обернула викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим з місця скоєння ним кримінального правопорушення зникла, у зв`язку з чим своїми діями завдала потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 450,00 гривень.
Крім того, неповнолітня ОСОБА_6 , 15 серпня 2017 року, в нічний час доби, знаходилась в кафе «Дерев`яшка», розташованому в парку ім. Б.Хмельницького в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, разом з раніше знайомим їй ОСОБА_14 . У приміщенні вищевказаного кафе, вони побачили раніше незнайому їм ОСОБА_15 . ОСОБА_14 , достовірно знаючи про те, що його знайома ОСОБА_6 є неповнолітньою та усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і бажаючі втягнення ОСОБА_6 у злочинну діяльність, запропонував ОСОБА_6 заволодіти майном ОСОБА_15 на що остання погодилась, тобто шляхом пропозиції вчинити злочин, вступив у злочинну змову з неповнолітньою ОСОБА_6 з метою відкритого викрадення чужого майна та звернення його на свою користь та розподілили між собою ролі у вчиненні злочину. 15 серпня 2017 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин ночі, згідно розподілу ролей, коли ОСОБА_15 вийшла з приміщення кафе та знаходилась біля входу, ОСОБА_6 підійшла до неї, запевнила ОСОБА_15 в тому, що їй загрожує небезпека та запропонувала сховатися від осіб, які начебто переслідують її. Після чого, ОСОБА_6 відвела ОСОБА_16 у безлюдне місце в парку ім. Б.Хмельницького в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Коли через деякий час до них підійшов ОСОБА_14 , ОСОБА_6 обхопила ОСОБА_15 руками за тулуб, позбавляючи її можливості рухатися, в той час як ОСОБА_17 накинувши потерпілій на обличчя капюшон, однією рукою затиснув рот потерпілої, а другою рукою обхопив її за шию. Потім ОСОБА_15 було нанесено два удари в область обличчя. Тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_14 застосували насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_15 , Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_14 відкрито викрали належне ОСОБА_15 майно: рюкзак, в якому знаходились жіночий гаманець, дисконтні картки, фотокартки, щоденник, сонцезахисні окуляри, зв`язка ключів, які не становлять для потерпілої майнової цінності, паспорт громадянки України на її ім`я, закордонний паспорт на її ім`я, мобільний телефон «iPhone 5SGold 16 GB», вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №2966 від 08 вересня 2017 року з урахуванням зносу, станом цін на 15 серпня 2017 року складає 3725,00 гривень, в чохлі, який не становлять для потерпілої майнової цінності, гроші в сумі 800 гривень, 500 доларів США, що по курсу встановленому НБУ станом на 15 серпня 2017 року становить 12815,00 гривен. У подальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_14 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 16540,00 гривень. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_14 вчинили всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізували злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, обернули викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим з місця скоєння ним кримінального правопорушення зникли, у зв`язку з чим своїми діями завдали потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на суму 16540,00 гривень. А ОСОБА_14 також вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку З чим реалізував злочинний намір, направлений на втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Крім того, неповнолітня ОСОБА_6 , 26 грудня 2017 року, в нічний час доби, знаходилась в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому в парку ім. Б.Хмельницького в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У приміщенні вищевказаного кафе, вона побачила раніше незнайому їй ОСОБА_18 , яка відпочивала у вищевказаному кафе та з якої у неї виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків. 27 грудня 2017 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин ночі, ОСОБА_18 вийшла з приміщення кафе та йшла по доріжці біля фонтану, розташованого в парку ім. Б.Хмельницького в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. ОСОБА_6 з метою реалізації виниклого у неї злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, повторно, наздогнала біля вищевказаного фонтану потерпілу ОСОБА_18 та руками штовхнула її в спину, від чого ОСОБА_18 впала на землю. Після чого, ОСОБА_6 почала наносити руками удари по обличчю та тулубу ОСОБА_18 , чим спричинила їй, згідно висновку експерта №14 від 09 січня 2018 року тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, правового стегна, обох гомілок, садна обличчя, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Тобто ОСОБА_6 відносно ОСОБА_18 застосувала насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_18 . Після чого, ОСОБА_6 відкрито викрала у ОСОБА_18 бувший у неї рюкзак, що належить ОСОБА_19 який вона тимчасово передала в користування ОСОБА_18 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №534 від 07 лютого 2018 року з урахуванням зносу, станом цін на 27 грудня 2017 року складає 383,33 гривні, в якому знаходились духи «SO ELUXIR BOIS SENSUEL» Ив Роше, флакон об`ємом 50мл, у флаконі знаходилось 40мл рідини, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №534 від 07 лютого 2018 року, станом цін на 27 грудня 2017 року складає 520,00 гривень, які належать ОСОБА_19 та які вона тимчасово передала в користування ОСОБА_18 та косметичну палетку, яка не становить майнової вартості для ОСОБА_19 . Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, спричинивши потерпілій ОСОБА_18 легкі тілесні ушкодження та спричинивши потерпілій ОСОБА_19 майнову шкоду на загальну суму 903,33 гривні. Таким чином ОСОБА_6 вчинила всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізувала злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, обернула викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим з місця скоєння нею кримінального правопорушення зникла, у зв`язку з чим своїми діями завдала потерпілій ОСОБА_18 легкі тілесні ушкодження та спричинивши потерпілій ОСОБА_19 майнову шкоду на загальну суму 903,33 гривні.

Вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_14 не оскаржується.

В апеляції:
- захисник ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду та постановити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 69 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік; покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
В обґрунтування зазначає, що ОСОБА_6 надавала викривальні покази відносно себе слідчому, а у подальшому в суді. ОСОБА_6 раніше не судима, на обліках у нарколога та психіатра не перебувала, злочин скоїла у неповнолітньому віці. Крім цього, ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину, а тому, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, до неї може бути застосоване покарання нижче найнижчої межі встановленої в санкції статті.

Заслухавши учасників апеляційного провадження, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, просив вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, в апеляційній скарзі захисника не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що тяжкість покарання не відповідає особі обвинуваченої, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Матеріалами справи підтверджено, що призначений судом вид і розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_6 в межах санкції інкримінованих їй злочинів та даний строк наближений до мінімальної межі передбаченої санкції, і в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.
При обранні такої міри і розміру покарання суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_6 вчинила злочини, які відповідно ст. 12 КК України відносяться до категорії умисних злочинів середньої тяжкості, та тяжких злочинів, на момент вчинення злочинів була особою не судимою, на даний час є особою яка має судимість, не одружена, не працює, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно. Судом також враховано, що на час вчинення вказаних злочинів була неповнолітньою особою, майнова шкода потерпілим відшкодована частково, провину визнала повністю, має малолітню дитину, на що посилається і захисник в апеляції.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом визначено вчинення правопорушень у неповнолітньому віці та щире каяття. Вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння, визнано як обтяжуючу обставину покарання.
При вказаних, встановлених судом першої інстанції обставинах, на переконання колегії суддів, суд з дотриманням принципу гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченій ОСОБА_20 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованих статей наближених до мінімального строку, що відповідає меті та принципам призначення покарань.

Таке покарання є пропорційним і відповідає тяжкості правопорушень і не становить особистий і надмірний тягар для особи, що відповідає правовим позиціям рішень Європейського суду з прав людини ( Ізмайлов проти Росії п.38 рішення від 16.10.2008 року), а тому підстав вважати його м`яким, не вбачається.
Таким чином, суд першої інстанції в повній мірі врахував всі вище зазначені обставини, у тому числі і ті на які посилається в апеляції захисник, а тому покарання призначене ОСОБА_6 при зазначеному, колегія суддів, вважає є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 положень ст.ст. 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення покарання з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначене покарання є законним та справедливим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4