Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/900/20
Провадження № 1-кп/935/294/20
У Х В А Л А
25 червня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури, у кримінальному провадженні №0000187 за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Іванків Андрушівського району Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
встановив:
До Коростишівського районного суду Житомирської області 22.06.2020 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, він може вчинити інше кримінальні правопорушення, переховуватися від суду заважаючи на покарання, що його загрожує, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо заявленого прокурором клопотання, пояснив, що обвинувачений є його батьком, вони примирились, потерпілий пробачив обвинуваченого, вважав за можливе обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 заперечили проти поданого клопотання прокурора, захисник просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, так як обвинувачений є рідним батьком потерпілого, вони примирились, обвинувачений повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, має похилий вік.

Згідно положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити частково з огляду на таке.

Під час вирішення питання про доцільність продовження запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.04.2020 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є тяжким злочином. Положеннями ч. 1 ст. 121 КК України передбачено призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Прокурор стверджує, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оскільки йому загрожує покарання до восьми років позбавлення волі, після вчинення правопорушення він зник з місця події, залишивши сина ОСОБА_4 без надання будь-якої допомоги, намагався знищити сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: витер знаряддя вчинення кримінального правопорушення сліди крові. Обвинувачений може особисто або ж через інших осіб незаконно впливати на потерпілого, який є його рідним сином, з яким він проживає за однією адресою, та свідків, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що, незважаючи на те, що поки обвинувачений перебував у установі попереднього ув`язнення, потерпілий, який є його рідним сином, тобто, за відсутності спілкування між ними, пробачив його, вважає, що обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Щодо ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, то такий не є наразі наявним, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є особою похилого віку, має стійкі соціальні зв`язки.

Суд також вважає відсутнім ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою буде суперечити п. п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, хоча і є співмірним з тяжкістю обвинувачення, однак останнє на даний час не є обґрунтованим.

Суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого проживання у період часу з 20 години до 08 годину, а також на обвинуваченого ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із населеного пункту, а саме: місто Коростишів Житомирської області, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками. Саме такий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього, процесуальних обов`язків визначених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом. У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду суд зазначає таке. Під час досудового розслідування та при проведенні підготовчого судового засідання від учасників кримінального провадження ініціативи про укладення угоди в порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходило. Кримінальне провадження підсудне Коростишівському районному суду Житомирської області. Підстави щодо закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8 ч.1 ст.284, ч.2 ст. 284 КПК України.

Прокурор, потерпілий, обвинувачений, захисник у судовому засіданні вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Підстав для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено. У відповідності до вимог ст.ст. 314-316 КПК України наявні підстави для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 183, 314-316, 372 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинувальним актом, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на 25 червня 2020 року о 13:45 годині у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,проводити у відкритому судовому засіданні одноособово.

Задовольнити частково клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години по 08:00 годину.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

не покидати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно звільнити з під-варти.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали визначити по 24 серпня 2020 року включно.

Виконання ухвали покласти на Коростишівський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1