Справа № 598/1377/19
провадження № 1-кп/598/72/2020
ВИРОК
іменем України

"27" березня 2020 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 23 травня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, громадянина України, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , на початку січня 2019 року, перебуваючи в приміщенні літньої кухні господарства належного ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , таємно викрав десять монет неіснуючих/перейменованих на даний час держав, які вийшли з побутування, а саме: 1) «1 РУБЛЬ СРСР-1965 року випуску (р.в.) - 20-річчя Перемоги над фашистською Німеччинною»; 2) «1 РУБЛЬ СРСР-1967р.в. - 50 років радянської влади»; 3) «1 РУБЛЬ СРСР-1975р.в. - 30 років Перемоги у великій вітчизняній війні»; 4) «1 РУБЛЬ СРСР-1978 р.в. - Московська олімпіада 1980. Кремль»; 5) «1 РУБЛЬ СРСР-1979 р.в. - Московська олімпіада 1980. Московський державний університет»; 6) «1 РУБЛЬ СРСР-1979 р.в. - Московська олімпіада 1980. Московський державний університет»; 7) «1 РУБЛЬ СРСР-1985 р.в. - 12 Всесвітній фестиваль молоді і студентів у Москві»; 8) «1 РУБЛЬ СРСР-1989 р.в. - 100 років з дня смерті Міхая Емінеску»; 9) «20 ЗЛОТИХ Польської Народної Республіки - 1976 р.в. - Марсель Новотко»; 10) «20 ЗЛОТИХ 1986р. Польської Народної Республіки - 1986 р.в.», які належать ОСОБА_4 , загальною вартістю 220 гривень, які виніс за межі вказаного господарства ОСОБА_4 , отримавши таким чином реальну можливість розпоряджатися викраденими монетами власний розсуд, чим завдав шкоду потерпілому на загальну суму 200 грн.

Крім того, ОСОБА_5 на початку квітня 2019 року, перебуваючи в приміщенні господарської будівлі господарства належного ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав точило електричне вартістю 362,50 гривень, яке належить ОСОБА_4 , яке виніс за межі господарства ОСОБА_4 , отримавши таким чином реальну можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд, чим завдав шкоду потерпілому на суму 362,50 гривень.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Перед початком підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, а саме 30 липня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений і йому зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, добровільно відшкодував шкоду потерпілому. Потерпілий ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 ніяких претензій, в тому числі матеріального характеру, не має. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. При цьому сторони не заперечують щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є злочином невеликої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого також обвинувачується ОСОБА_5 злочином середньої тяжкості, внаслідок яких шкоду завдано потерпілому ОСОБА_4 , правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілому відшкодовано завдану злочином шкоду, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 .

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 липня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 23 травня 2019 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчаня;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 2983,19 грн (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят три гривні дев`ятнадцять копійок) витрат за проведену у справі судову мистецтвознавчу експертизу та 785,05 грн (сімсот вісімдесят п`ять гривень п`ять копійок) витрат за проведену у справі судову товарознавчу експертизу.

Речові докази по справі, а саме: точило електричне та десять монет неіснуючих/перейменованих на даний час держав, які вийшли з побутування, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_4 , як власнику.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Даний повний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 27 березня 2020 року.

Суддя ОСОБА_6