Справа № 636 / 3106 / 19
1-кп / 636 / 396 / 2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження №0001790 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Веселівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, раніше судимого: вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 05 липня 2019 року, за ч. 1 ст. 263 КК України, до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата, кулеметника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2013 ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройні Сили України з міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 .

В подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №67-К від 17 вересня 2013 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2,4 Закону України «Про Національну гвардію України» солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 27 травня 2015 року, в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128, 130, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутній на військовій службі до 08 червня 2019 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладенні вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4
ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проходження служби харктеризуєтьтся посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в силу п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ст. 67
КК України є вчинення злочину особою повторно.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів, якщо буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини скоєння злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого та приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за яким призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати йому 6 (шість) місяців позбавлення волі за сукупністю злочинів за попереднім вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 05 липня 2019 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В силу ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік, та зобов`язати не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в Харківський апеляційний суд через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя