13.12.19 Справа №469/1020/19
1-кс/469/424/19
УХВАЛА
13 грудня 2019 року смт. Березанка
Відповідно до санкції ч.2 ст.307 КК України, передбачені цією нормою дії особи караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, до якого належить і вказана земельна ділянка.
Слідчий вважає, що хоча земельна ділянка не може бути відчужена в силу закону, проте вона є переданою в оренду ПП "Грейн-Юг" та використовується ним у господарській діяльності, що у подальшому може призвести до продовження договору оренди на більш тривалий строк та неможливості виконання можливого вироку суду щодо конфіскації майна; крім того, Верховною Радою України у першому читанні прийнято законопроект "Про ринок землі", за яким обвинувачений зможе набути можливість здійснити заходи, направлені на відчуження землі.
У судове засідання слідчий не з"явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений, причини неявки суду не повідомив.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.п. «б» п.15 Перехідних положень Земельного Кодексу, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.
За таких обставин, враховуючи заборону на відчуження земельних ділянок і зміну цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та відсутність будь-яких даних про наявність передбачених ч.1 ст.170 КПК України ризиків, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено наявність обставин, які б підтверджували, що незастосування арешту майна на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка перебуває у довгостроковій оренді сільськогосподарського підприємства та використовується у його господарській діяльності.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Матеріали клопотання не містять даних, які б свідчили про недобросовісність набуття майна, навпаки, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку виникло у 2001 році на підставі державного акта на право власності на землю, право користування ПП "Грейн-ЮГ" виникло на підставі договору оренди земельної ділянки; правомірність набуття прав ніким не оспорюється
За такого клопотання про арешт майна не може бути задоволеним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.132, 170-173 КПК України,-
постановила:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Березанського ВП Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя: