Провадження № 1-кп/761/197/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 02.04.2013 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, з середньою-технічною освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Так, ОСОБА_2 , обвинувачується в тому, що 27 березня 2013 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 42, у приміщенні студії Національної телерадіокомпанії України та приймаючи участь у зйомках програми «Про життя», грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинила хуліганство відносно ОСОБА_5 , яке супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось в заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_6 27.03.2013 року, о 12 годині 30 хвилин прийшла до студії Національної телерадіокомпанії України, розташованої по вул. Мельникова, 42 в м. Києві для участі у зйомках програми «Про життя». Знаходячись в приміщенні вищезазначеної студії ОСОБА_6 вирішила вчинити хуліганство відносно ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 зайшовши до студії Національної телерадіокомпанії України в ході зйомки передачі «Про життя» 27.03.2013 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, усвідомлюючи те, що вона знаходиться у громадському місці, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, та виражаючи явну неповагу до суспільства, проявляючи при цьому особливу зухвалість, підійшла до дивану, на якому сидів один з учасників зйомок ОСОБА_7 та почала умисно наносити удари правою рукою стиснутою в кулак в обличчя ОСОБА_8 . Однак ОСОБА_7 почав блокувати удари руками та встав з дивану намагаючись переміститися в інший бік студії, але ОСОБА_6 , продовжуючи далі свої хуліганські дії, схопила лівою рукою піджак, в який був одягнутий ОСОБА_7 , не дозволяючи йому пересуватися та продовжувала умисно наносити удари руками та ногами, по тілу останнього при цьому нецензурно виражаючись у бік ОСОБА_9 . В ході даного конфлікту ОСОБА_6 нанесла в бік голови ОСОБА_9 близько 10 ударів правою рукою стиснутою в кулак та один удар правою ногою в ліву ногу ОСОБА_9 при цьому демонструючи виняткову агресивність. В подальшому технічні співробітники та охоронці телепередачі припинили вищезазначені хуліганські дії.

Однак через декілька хвилин ОСОБА_6 вирішила продовжити вчиняти хуліганство відносно ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підвелася зі свого місяця, та повільно направилася у бік ОСОБА_9 . Пройшовши через всю залу, та підійшовши до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю раптово кинулася на ОСОБА_9 і умисно нанесла чотири удари правою рукою стиснутою в кулак по обличчю ОСОБА_8 . В цей час до них підбігли охоронці телестудії та почали розтягувати їх, однак ОСОБА_6 схопилася руками за комір сорочки, в яку був одягнутий ОСОБА_7 , та шляхом ривка повністю відірвала його від сорочки ОСОБА_5 .

Хуліганські дії ОСОБА_2 тривали приблизно 5 хвилин.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинила хуліганство, яке супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось в заподіянні ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_2 суду пояснила, що їй роз`яснено та зрозуміло підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, та заявила про небажання доводити свою невинуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначив про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В судове засідання на неодноразові виклики не прибув потерпілий ОСОБА_5 , заяв або клопотань про наявність поважних причин для неявки в судове засідання від потерпілого не надходило. При цьому судом вживались вичерпні заходи з метою забезпечення участі потерпілого у судовому розгляді, зокрема неодноразово направлялись листи потерпілому із роз`ясненням необхідності його участі в судовому засіданні, зокрема і з метою висловлення позиції щодо клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Крім того, у зв`язку з неявкою без поважних причин потерпілого в судове засідання, судом було постановлено ухвалу про накладення грошового стягнення на потерпілого. Однак потерпілий у судові засідання на виклики не прибув без поважних причин.

При цьому зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_5 від 12 грудня 2019 року, яка надійшла до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва 16 грудня 2019 року, потерпілий вважає «будь-яке процесуальне завершення розгляду справ поза обвинувальним вироком за неможливе, несправедливе та недоцільне».

З врахуванням того, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 розглядається судом з серпня 2015 року, обвинуваченою ОСОБА_2 заявлено клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, і на розгляд цього клопотання потерпілий, будучи повідомленим про час та дату розгляду справи, тривалий час без поважних причин не з`являється, у своїй заяві від 12.12.2019 висловився проти завершення судового розгляду цього кримінального провадження поза ухваленням судом обвинувального вироку, а отже і проти постановлення судом ухвали про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне розглянути клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні суду, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч.1 ст. 296 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Зі змісту пред?явленого ОСОБА_2 обвинувачення випливає, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується остання, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , а саме з 27.03.2013 року - минуло понад три роки, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання ОСОБА_2 з приводу звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а остання - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.296 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000379 від 02.04.2013 року - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 03 березня 2020 року о 16 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1