Провадження № 11-кп/4820/161/20
Справа № 688/4294/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ДУ

«Шепетівська виправна

колонія №98» ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 06 грудня 2019 року

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красний Яр Кокчетавської області Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання 09 місяців 14 днів.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 06 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_9 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні спільного клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_9 як такому, що не довів своє виправлення.

Уважав, що ухвала Шепетівського міськрайонного суду не відповідає фактичним обставинам справи та особі засудженого ОСОБА_9 .

Указував, що місцевим судом не враховано характеристику засудженого, надану адміністрацією ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», а саме залишено поза увагою той факт, що останній, відбуваючи покарання з 2010 року отримав чотири заохочення, тобто, перед настанням пільги під час відбування покарання. Наведене свідчить про їх несистематичність, незважаючи на те, що при вирішенні питання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення враховується весь час відбування покарання, тобто отримання засудженим заохочень на кінцевому етапі відбування покарання та відсутність стягнень за порушення вимог режиму відбування покарання, дотримання яких є обов`язком засудженого передбачений КВК України, не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Водночас ці заохочення надані за виконання покладених обов`язків. Додержання ж правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці відповідно до вимог КВК України є обов`язком засудженого, а не його правом.

Окрім того, судом не враховано, що засуджений вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи та за наслідками його умисних та протиправних дій заподіяно смерть людині.

Більше того, на думку прокурора, не враховано той факт, що комісією ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» з питань розгляду заохочувальних норм засудженому ОСОБА_9 , 13 січня 2016 року відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не стає на шлях виправлення.

Посилався на те, що не враховано також те, що комісією Шепетівської виправної колонії з питань розгляду заохочувальних норм 26 травня 2017 року засудженому ОСОБА_9 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, знову ж таки як такому, що не став на шлях виправлення.

Комісією Шепетівської виправної колонії з питань розгляду заохочувальних норм 04 квітня 2018 року ОСОБА_9 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як такому, що не довів своє виправлення.

На думку прокурора, виходячи з характеризуючих матеріалів, останній лише стає або став на шлях виправлення, однак будь-якого підтвердження, що засуджений довів своє виправлення, як передбачає ст.81 КК України, у вищевказаних матеріалах немає.

Враховуючи наявні дані на особу засудженого ОСОБА_9 , прокурор вважав, що ухвала суду першої інстанції містить невідповідності фактичним обставинам справи та в порушення вимог ст.ст.50, 81 КК України останнього безпідставно звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 9 місяців 14 днів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; засудженого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на заперечення апеляційної скарги прокурора; думку представника ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що ОСОБА_9 12 березня 2011 року засуджений Маневицьким районним судом Волинської області за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 01 лютого 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання засудженому зараховано час попереднього ув`язнення з 25 грудня 2010 року по 29 березня 2011 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 25 грудня 2010 року, кінець строку 20 вересня 2020 року. Засудженим відбуто 3/4 строку покарання.

Спільне клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» та спостережної комісії Шепетівської районної держадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 мотивовано тим, що засуджений з 12 січня 2011 року утримувався в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», за період утримання характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 16 квітня 2011 року він відбував покарання в ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)». За період відбування покарання характеризувався посередньо. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 23 червня 2011 року відбуває покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання характеризувався добре, дотримувався норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що чотири рази заохочувався, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. У відношенні до представників адміністрації дотримувався правомірних та ввічливих взаємовідносин. Працевлаштований на виробництві установи в цеху по виготовленню залізобетонних виробів. Виконував передбачені законом вимоги персоналу установи. Брав участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт», «Правова просвіта», «Творчість». Брав участь у роботі самодіяльних організацій, проявляв соціально-корисну активність в організації їх роботи. Є членом ради колективу засуджених відділення. Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 25 грудня 2015 року (по відбуттю 1/2 строку покарання), відмовлено 13 січня 2016 року, як такому, що не стає на шлях виправлення. Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 20 травня 2017 року (по відбуттю 2/3 строку покарання), відмовлено 26 травня 2017 року, як такому, що не став на шлях виправлення. Умовно-достроковому звільненню від покарання за формальними ознаками підлягав після 20 березня 2018 року (по відбуттю 3/4 строку покарання), відмовлено 04 квітня 2018 року, як такому, що не довів своє виправлення. На профілактичному обліку установи не перебував.

ОСОБА_9 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, на час розгляду клопотання відбув 3/4 строку покарання.

Однак, місцевим судом при постановленні оскаржуваної ухвали не повною мірою враховано характеристику засудженого, надану адміністрацією ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», а саме залишено поза увагою той факт, що останній, відбуваючи покарання з 2010 року отримав 4 заохочення (від 03 лютого 2016 року, 03 січня 2018 року, 08 січня 2019 року, 04 липня 2019 року), тобто перед настанням пільги під час відбування покарання, що свідчить про їх несистематичність.

Незважаючи на те, що при вирішенні питання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення враховується весь час відбування покарання, тобто отримання засудженим заохочень на кінцевому етапі відбування покарання та відсутність стягнень за порушень вимог режиму відбування покарання, дотримання яких є обов`язком засудженого передбачений КВК України, не можуть свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Також у засудженого ОСОБА_9 наявні чотири заохочення, які відповідно до довідки про заохочення та стягнення останнього, надані за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, що у відповідності до вимог КВК України є обов`язком засудженого, а не його правом.

Окрім того, не враховано, що засуджений ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин про життя особи та за наслідками його умисних та протиправних дій заподіяно смерть людині.

Місцевий суд не врахував той факт, що комісією ДУ «шепетівська виправна колонія №98» з питань розгляду заохочувальних норм засудженому ОСОБА_9 13 січня 2016 року відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не стає на шлях виправлення.

26 травня 2017 року комісією Шепетівської виправної колонії з питань розгляду заохочувальних норм засудженому ОСОБА_9 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким знову ж таки як такому, що не став на шлях виправлення.

04 квітня 2018 року комісією Шепетівської виправної колонії з питань розгляду заохочувальних норм засудженому ОСОБА_9 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як такому, що не довів своє виправлення.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів апеляційного суду, доводи місцевого суду про те, що засуджений ОСОБА_9 добросовісною поведінкою і сумлінним ставленням до праці у період відбування покарання, довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання не є переконливими і належно обґрунтованими.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення його виправлення, що може продовжуватися і в умовах відбування менш суворого покарання.

Становлення особи на шлях виправлення для зазначеного виду заміни покарання характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване лише за певних умов.

Суд першої інстанції не взяв до уваги слушні посилання прокурора про нестабільність поведінки засудженого ОСОБА_9 .

При вирішенні питання про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання вирішальним фактом є не факт відбуття встановленої частини покарання, а саме факт його виправлення.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження.

Доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 не свідчать про досягнення засудженим мети, передбаченої ст.50 КК України.

Враховуючи вищевикладене та характеризуючі матеріали на засудженого ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що останній лише стає або став на шлях виправлення, однак будь-якого підтвердження, що засуджений довів своє виправлення, як передбачає ст.81 КК України, немає.

З огляду на зазначене, місцевий суд дійшов помилкового висновку, що засуджений ОСОБА_9 може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання.

Отже, колегія суддів вбачає підстави для скасування ухвали місцевого суду та постановлення своєї ухвали про відмову в задоволенні спільного клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_9 як такому, що не довів своє виправлення.

Керуючись ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2019 року щодо звільнення засудженого ОСОБА_9 з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання 09 місяців 14 днів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні спільного клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» та голови спостережної комісії при Шепетівській районній державній адміністрації в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_9 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4