Справа № 342/822/18
Провадження № 1-кп/342/17/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 24.07.2018 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин вчинив за таких обставин:

ОСОБА_3 , перебуваючи в один із днів на початку квітня 2018 р. в господарстві ОСОБА_5 , 1934 року народження, розташованому в АДРЕСА_2 , де допомагав поратись по господарству, близько 18 год. за проханням господині зайшов в будинок повечеряти. Коли ОСОБА_3 вечеряв, ОСОБА_5 лягла на ліжко, де заснула. В той час у ОСОБА_3 виник намір вчинити крадіжку столових приборів, які знаходились в серванті в кімнаті житлового будинку. Діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки: що обернення цього майна на свою користь спричинить шкоду його власнику та бажаючи настання таких наслідків, користуючись вигідною обстановкою: тим, що за його діями ніхто не спостерігає; з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з серванта 8 фарфорових тарілок вартістю 30 грн. за 1 шт., 13 вилок вартістю 15 грн. за 1 шт. та 13 ложок вартістю 30 грн. за 1 шт. З викраденими столовими приборами покинув господарство ОСОБА_5 , таким чином ОСОБА_3 реально розпорядився викраденим. Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 825 грн.

Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, зазначила, що претензій до обвинуваченого не має. Згідно вимог ст. 325 КПК України, заслухавши учасників судового розгляду, судом вирішено провести судовий розгляд у відсутності потерпілої.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що в один із днів квітня 2018 року, після обіду, він допомагав старшій жінці, віком біля 80 років, ОСОБА_5 за місцем проживання останньої по АДРЕСА_2 , де просапував її город. З ОСОБА_5 його колись познайомила мама, яка померла п`ять років назад, і з того часу він інколи допомагав по господарству ОСОБА_5 . Під вечір ОСОБА_5 приготувала вечерю і закликала його в кімнату повечеряти. Коли він вечеряв, жінка прилягла на ліжко й заснула. Скориставшись цим, він пішов в другу кімнату, з полички в серванті взяв тарілки, вилки і ложки, після чого пішов до себе додому. Викрадене до себе додому не доніс, заховав, повертаючись додому. Через деякий час повернувся, знайшов ложки й вилки, але не всі, а тарілки не знайшов. Викрадені ложки та вилки, які збереглись, в подальшому були повернуті потерпілій. Він розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати. Запевнив, що не буде більше вчиняти крадіжки, усвідомлює, що вчинив злочин, так як без дозволу взяв чуже майно. Також пояснив, що він просив вибачення у потерпілої.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна - доведена повністю. Його дії за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вчинений ОСОБА_3 злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів середньої тяжкості. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілої.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку в психіатричному та в наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ; за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З огляду на встановлені судом обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, який не працює, не має заробітку, враховуючи досудову доповідь Городенківського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області з якої слідує, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, він не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, тому, приймаючи до уваги позицію прокурора, який вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1ст.185 КК України, у виді громадських робіт. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374,394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази: 11 вилок та 9 ложок, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй, як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1