Справа №459/2741/18
Провадження № 1-кп/459/84/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді об`єднані кримінальні провадження за № 001390 від 29.08.2018 р., № 0000429 від 11.04.2019 р., № 0000271 від 26.02.2019 р. про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червонограді Львівської області, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 26.06.2017 р. Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., що 19.10.2017 р. замінено на 50 годин громадських робіт, які відбула частково,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_5 у період часу з 04 липня 2018 року по 23 липня 2018 року, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, використовуючи мобільний телефон, що належав ОСОБА_6 , за абонентським номером якого закріплена кредитна банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , застосовуючи банківську послугу «Зняття коштів без картки» із банкомату, розташованого у м. Червонограді на вул. Івасюка 20, таємно викрала грошові кошти на загальну суму 4705,00 грн., після чого розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Окрім цього, обвинувачена ОСОБА_5 25 лютого 2019 року близько 21 години 00 хвилин, маючи умисел на заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу торгового павільйону «Чернігівське» по вул. Бандери в м. Червоноград, Львівської області, побачила у руках ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung galaxy J1» і у неї виник злочинний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману, мобільним телефоном марки «Samsung galaxy J1». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, зазделегідь не маючи наміру повертати мобільний телефон, обвинувачена ОСОБА_5 25 лютого 2019 року близько 21 години, перебуваючи у торговому павільйоні «Чернігівське» по вул. Бандери, буд. 2 в м. Червоноград Львівської області, звернулась до ОСОБА_7 , при цьому запевнила останнього у правдивості своїх намірів щодо повернення мобільного телефону, під приводом здійснення перевірки гарнітури до мобільного телефона, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung galaxy J1», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , вартістю 3200 гривень, належного останньому, чим заподіяла потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Окрім цього, обвинувачена ОСОБА_5 , будучи 29 листопада 2017 року належним чином ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання у виді 50 годин громадських робіт, яке їй було замінене ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19.10.2017 р. з покарання у виді штрафу розміром 850 грн. за вироком цього ж суду від 26.06.2017 р., а також будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причин, не виконала вище вказане судове рішення.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала повністю. Підтвердила, що таємно викрала грошові кошти ОСОБА_6 , використовуючи для цього її мобільний телефон та банкомат АТ КБ «Приватбанк». Також пояснила, що отримала від потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон, після чого здала його у ломбард, а виручені кошти витратила на продукти харчування. Вказала, що не відпрацювала 50 годин громадських робіт у повному обсязі, оскільки мала конфлікт з керівником підприємства, де мала відбувати дане покарання, який її непристойно образив та принизив її честь і гідність. У вчиненому щиро розкаялась. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнала в частині заподіяної матеріальної шкоди. Вказала, що має намір її відшкодувати. Заперечила заподіяння моральної шкоди.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченої та дослідженням даних у справі, що характеризують її особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно.

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також повністю доведеною є вина ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Зазначені дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, повністю доведена вина ОСОБА_5 в умисному невиконанні ухвали суду, що набрала законної сили.
Такі дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України.

Обираючи вид покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчинених діянь, що є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченої, що є людиною молодого віку, не працює, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, раніше судима, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного поводженням, що принижує честь і гідність особи.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.
У своїй сукупності вказані обставини також пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 1 ст. 382 КК України. Виходячи з наявності низки обставин, що пом`якшують покарання; відсутності обставин, що обтяжують покарання; при визнанні обвинуваченою своєї вини, суд дійшов до висновку за можливе призначити обвинуваченій покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 382 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі.
За таких обставин у їх сукупності суд вважає, що з метою кари і виправлення обвинуваченої, запобігання вчинення нею нових злочинів, необхідним та достатнім покарання для неї буде у виді обмеження волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих зазначеним вище злочином, суд вважає частково обґрунтованим.

Заявлена сума відшкодування майнової шкоди у розумінні ст. 22 ЦК України є збитками потерпілого. У силу приписів ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відтак позовна вимога про стягнення з обвинуваченої в користь потерпілої збитків у сумі 4705,00 грн. підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи цивільний позов про відшкодування обвинуваченою моральної шкоди, суд вважає доведеним завдання нею потерпілій такої шкоди. Так, обставини справи об`єктивно свідчать про те, що потерпіла зазнала душевних стражданнях внаслідок протиправної поведінки обвинуваченої.

Однак розмір моральної шкоди суд вважає завищеним, тому виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характер й обсяг моральних страждань і майнових стан сторін, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої 3000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
За таких обставин і міркувань цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 382 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених вище покарань остаточно призначити обвинуваченій за сукупністю злочинів покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох місяців) обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 19.10.2017 р., де відповідно до ст. 72 КК України 1 (одному) дню обмеження волі відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох місяців) 5 (п`ять) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 у користь ОСОБА_6 4705 (чотири тисячі сімсот п`ять) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.
У решті вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1