Ухвала

13 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 212/7651/18
провадження № 51-1058ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 лютого 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність належно обґрунтувати у чому полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та конкретизувати яким чином ці порушення вплинули на законність

і обґрунтованість судових рішень та були б підставою для їх скасування касаційним судом. Крім того, звернено увагу захисника на те, що посилаючись у своїй скарзі на невідповідність призначеного покарання степеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, захисник ОСОБА_4 взагалі не вказує в чому саме полягає явна несправедливість призначеного у межах санкції кримінального закону покарання

ОСОБА_5 .

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року недоліки касаційної скарги захисник не усунув.
Зокрема, у виправленій, на думку захисника ОСОБА_4 , касаційній скарзі, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону захисник відповідного обґрунтування зазначеним доводам не навів, так і не конкретизував яким чином ці порушення, що на його думку допустили суди першої і апеляційної інстанцій, вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень і були б підставою для їх скасування касаційним судом.
Крім того, захисник ОСОБА_4 повторно посилаючись у свої скарзі на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_5 , взагалі не вказує в чому саме полягає явна несправедливість, призначеного у межах санкції кримінального закону, покарання, як це встановлено в

ст. 414 КПК, з огляду на положення статей 50, 65 КК.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги та зважаючи на відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог, наведене перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи

на те, що захисник недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить

до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3
Судді: