"28" лютого 2020 р. Справа № 363/820/20
УХВАЛА

28 лютого 2020 року колегія суддів Вишгородського районного суду Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю перекладача ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000292 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , обвинувачених за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановила:

прокурор висловився про призначення судового розгляду. Інші учасники будь-яких заперечень стосовно цього не висловили.

Також прокурор через неможливість закінчення розгляду справи до спливу строків тримання під вартою та строків домашнього арешту обвинувачених, клопотав продовжити строк нині діючих запобіжних заходів стосовно кожного з обвинувачених з огляду на наявність ризиків ухилення їх від суду, перешкоджання кримінальному провадженню, незаконному впливу на свідків, потерпілих, продовження вчинення правопорушень.

Захисник ОСОБА_10 , з яким погодився обвинувачений, вважаючи обвинувачення необґрунтованим, ствердив про відсутність доказів наявності будь-яких ризиків порушення процесуальної поведінки останнього, який має сім`ю, двох дітей, дружину із значно погіршеним станом здоров`я, позитивно характеризується в Грузії, а також винаймає квартиру у м. Дніпро, а тому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , посилаючись на недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, просили врахувати їхній сімейний стан, необхідність працювати й забезпечувати сім`ю, виконувати батьківські обов`язки й за відсутності даних про порушення умов домашнього арешту, просили змінити його умови на нічний арешт.

Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, колегія суддів, дійшла наступного.

Так, з огляду на обставини і зміст обвинувального акту, викладені в ньому обґрунтування та інформацію, яка в своїй сукупності та взаємозв`язку здатна переконати пересічного об`єктивного спостерігача в тому, що обвинуваченні можуть бути причетними до вчинення інкримінованих їм злочинів, а тому для вирішення питань цього розгляду обвинувачення може вважатися обґрунтованим.

Враховуючи початкову стадію судового розгляду справи, в якій будь-які докази не досліджено, особливу тяжкість інкримінованих злочинів, за яким передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, суспільну небезпечність інкримінованих злочинів у складі організованої банди з використанням зброї, з огляду на дані про особу ОСОБА_14 , який хоча і не судимий, проте є громадянином Грузії, в Україні знаходиться тимчасово і короткий час, за відсутності підтвердження законності такого перебування й будь-яких міцних соціальних зв`язків і зареєстрованих відносин в Україні, відсутності підтверджених законних джерел доходів, який гарантованих і вагомих стримуючих факторів не має, та щодо якого у справі відсутні дані про суспільно-корисну діяльність, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, перешкоджання судовому провадженню, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, унеможливлення тиску на свідків та потерпілих, продовження вчинення правопорушень, колегія суддів вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_14 на два місяці.

Що стосується даних про те, що обвинувачений ОСОБА_14 має хвору дружину, дітей народжених і проживаючих у Грузії, та який винаймає квартиру в м. Дніпро, то ці відомості з урахуванням обставин викладених вище, не слугують достатніми стримуючими факторами для обрання менш суворого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження.

Ці обставини, хоча певним чином і знижують настання вказаних ризиків, проте все ще є недостатніми для зміни запобіжного заходу на альтернативний.

Орендування квартири не утворює для нього такі обов`язки, які стануть достатніми запобіжниками для убезпечення від настання вказаних ризиків і не є вагомими підставами для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

За таких обставин підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_14 попри сплив часу тримання особи під вартою судом не встановлено.

Беручи до уваги конкретні обставини кримінального провадження, зміст обвинувального акту й те, що інкриміновані злочини вчинено в складі організованої банди, колегія суддів, з урахуванням даних про особи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вважає необхідним продовжити останнім діючий запобіжний захід у виді домашнього арешту, з огляду на збереження ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, впливу на свідків, потерпілих, ухилення від суду, необхідності дотримання виконання процесуальних обов`язків.

Водночас, враховуючи відсутність даних про порушення ОСОБА_9 і ОСОБА_8 діючих умов домашнього арешту, які мають родину, утримують малолітніх дітей, запевняють суд у бажанні працювати, утримувати сім`ю, виконувати батьківські обов`язки, суд вважає необхідним змінити їм умови домашнього арешту з цілодобового на певний період доби, з покладанням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Що стосується призначення обвинувального акту до судового розгляду, то колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.
Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти територіальне розташування місця, в якому вчинюються дії, що складають об`єктивну сторону інкримінованого особі злочину.

В даному випадку інкриміновані обвинуваченим дії за більш тяжкими правопорушеннями (ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України) згідно обвинувального акту вчиненні в Київській області Іванківському районі с. Воропаївка, яке знаходиться за межами Вишгородського району Київської області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Виходячи з викладеного і відповідно до вимог ст. 32, ч. 1 і ч. 2 ст. 34 і п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає направленню до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 34, 314, 331, Глави 18 КПК України,

ухвалила:

клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 28 квітня 2020 року включно.

Продовжити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строк тримання під домашнім арештом на два місяці, тобто до 28 квітня 2020 року включно.
Змінити умови вказаного запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в певний період доби, і зокрема заборонити ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в період часу з 22 год. до 6 год. на добу залишати житло за адресою: для ОСОБА_8 АДРЕСА_1 , для ОСОБА_9 АДРЕСА_2 .

На підставі ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9

- прибувати за першою вимогою до суду по вказаному кримінальному провадженню;

- докласти зусиль для пошуку роботи.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них обов`язків.

Обвинувальний акт № 0000292 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , обвинувачених за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий суддя

Судді