Справа № 461/4787/20
Провадження № 1-кс/461/4068/20
УХВАЛА

19.06.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з відповідною скаргою. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 травня 2020 року з Франківського районного суду м. Львова їй повідомили, що ухвалою сесії Львівської міської ради від 28 квітня 2020 року її внесено до списку присяжних вказаного суду. Фактично, як зазначає ОСОБА_3 , призначення її присяжною відбулося без її заяви та згоди. Зазначає, що раніше вона вже виконувала обов`язки присяжного, однак 13 січня 2020 року звернулася до суду із заявою про увільнення від виконання таких обов`язків. Про увільнення від виконання обов`язків присяжного ОСОБА_3 було повідомлене Територіальне управління ДСА України у Львівській області та міська рада. У зв`язку з цим, 25 травня 2020 року до Прокуратури Львівської області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Львівської міської ради за ст. 364 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, а заява була направлена до Львівської місцевої прокуратури № 1, а у подальшому - до Галицького відділу поліції. Просить суд визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Львівської місцевої прокуратури № 1 та зобов`язати розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що орган прокуратури був зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Прокуратура Львівської області, Львівська місцева прокуратура № 1 та Галицький відділ поліції своїх представників до суду не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги шляхом направлення повідомлення на офіційну адресу електронної пошти.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судовим розглядом встановлено, що 25 травня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Прокуратури Львівської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами юридичного департаменту Львівської міської ради. Зокрема, у заяві зазначено, що заявника у супереч її бажанню, без отримання від неї дозволу включено до списків присяжних Франківського районного суду м. Львова. ОСОБА_3 вважає, що таким чином щодо неї вчинене кримінальне правопорушення за ст. 364 КК України.

Листом від 29 травня 2020 року заяву ОСОБА_3 було направлено до Львівської місцевої прокуратури № 1, а у подальшому до Галицького відділу поліції.

Так, дійсно ч. 4 ст. 216 КПК України визначена підслідність органів Національної поліції для здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень за ст. 364 КК України.

Проте, дана норма міститься у Розділі ІІІ КПК України «Досудове розслідування» та стосується саме цієї стадії кримінального провадження.

Досудове розслідування, відповідно до норм ст. 3 КПК України, це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР досудове розслідування не здійснюється, а тому у прокурора, слідчого відсутні повноваження для здійснення передачі заяви або повідомлення про вчинення злочину за підслідністю, у порядку ст. 216 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає дії уповноважених осіб Прокуратури Львівської області щодо направлення заяви до іншого органу досудового розслідування такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства. Тому, суд вважає, що у даному випадку заявником оскаржується дії посадових осіб саме Прокуратури Львівської області.

В той же час, норми ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Досудове розслідування, як визначено п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України, злочином є зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих їй осіб.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з й посадою. У цілому зловживання, службовим становищем - це більш широке поняття, воно охоплює зловживання владою, оскільки використовувати всупереч інтересам служби службова особа може і владні права та можливості, якщо вона ними наділена.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Обставини, викладені ОСОБА_3 у заяві від 25 травня 2020 року, не є такими, що реально свідчать про вчинений злочин в розумінні ст. 214 КПК України. У викладених заявником обставинах відсутні відомості, які б реально вказували на наявність у діях посадових осіб Львівської міської ради складу саме кримінального правопорушення. Тому, суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 19 червня 2020 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 23 червня 2020 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1