Справа № 627/577/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2020смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Краснокутського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження відносно вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
05.06.2020 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 про скасування арешту на автомобіль MERSEDES BENZ модель CDI д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
В судовому засіданні обвинувачена та її захисник клопотання про зняття арешту з майна підтримали та прохали його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, але із забороною його відчудження.

Представник потерпілої в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, мотивуючи тим, що накладення арешту на автомобіль необхідне для забезпечення цивільного позову потерпілої, у разі його задоволення.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд доходить до наступного висновку.
Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року було накладено арешт на автомобіль автомобіль MERCEDES-BENZ моделі 109 CDI д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Підставою для накладення арешту слугувало те, що по провадженню необхідно виконати ряд слідчих дій, зокрема провести авто-технічну експертизу, що потребує безпосереднього дослідження транспортного засобу експертом.
У той же час, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Стаття 174 КПК України передбачає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи те, що на даний час необхідність даного арешту відпала, оскільки по даному кримінальному провадженню авто-технічна експертиза вже проведена, будь-яких доказів або серйозних аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання транспортного засобу (автомобіля) свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для виконання завдання кримінального провадження, прокурором також не надано.
Окрім цього інших клопотань про накладення арешту на вказане майно, в тому числі й з метою забезпечення цивільного позову, в порядку ст. 171 КПК України, до суду не надходило.
Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя, суд, враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Таким чином, за відсутності достатньо вагомих аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на які накладено арешт, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання про скасування арешту, скасувавши арешт, при цьому заборонивши ОСОБА_4 відчуджувати автомобіль MERCEDES-BENZ моделі 109 CDI д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту з майна задовольнити частково.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року на автомобіль MERCEDES-BENZ моделі 109 CDI д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - скасувати частково, а саме в частині заборони ОСОБА_4 та іншим особам здійснювати поточний ремонт та експлуатацію транспортного засобу автомобіля MERCEDES-BENZ моделі 109 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому заборонивши ОСОБА_4 відчуджувати автомобіль MERCEDES-BENZ моделі 109 CDI д.н.з. НОМЕР_1 .
Заборонити Краснокутській державній нотаріальній конторі Харківської області та приватним нотаріусам Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області, а також Територіальному сервісному центру №6343 Регіонального Сервісного Центру МВС у Харківській області вчиняти дії, пов`язані з відчуженням чи укладанням інших угод щодо автомобіля марки MERCEDES-BENZ моделі 109 CDI д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає і вступає в законну силу з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1