Справа № 711/4026/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000013 від 06.02.2019 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крупське Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, раніше судимого: 14.02.2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн; 26.03.2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1,2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 , 24.01.2019 в період часу з 11 год. 50 хв. по 12 год. 11 хв., перебуваючи в приміщенні судової зали № 1 Придніпровського районного суду м. Черкаси, що знаходиться по вул.Гоголя, 316 в м.Черкаси, під час судового слідства у кримінальній справі №711/10641/17 (кримінальне провадження №0000047) по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, будучи у встановленому законом порядку попередженим судом про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, давши суду присягу свідка говорити тільки правду і нічого крім правди, діючи умисно, на користь свого знайомого ОСОБА_9 , з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності, штучно створив докази захисту і надав суду завідомо неправдиві покази в якості свідка, які виключають причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, а саме: ОСОБА_7 надав покази про те, що він будь-яких наркотичних засобів та психотропних речовин у ОСОБА_9 не придбавав. Надані в даному судовому засіданні ОСОБА_7 покази суперечать показам, які ним були надані під час допиту як свідка на досудовому розслідуванні слідчим СВ УСБУ в Черкаській області 05.07.2017, 10.06.2017 та 29.09.2017, при чому покази 10.06.2017 та 29.09.2017 надавались свідком ОСОБА_7 за участі його захисника ОСОБА_10 , та згідно яких ОСОБА_7 пояснював, що на початку червня 2017 року біля магазину «АТБ» по вул.Смілянській в районі залізничного вокзалу в м.Черкаси він придбав у свого знайомого ОСОБА_9 пакетик з амфетаміном, який в подальшому перевіз до місця свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Також, надані 24.01.2019 ОСОБА_7 в якості свідка під час судового слідства у кримінальній справі №711/10641/17 (кримінальне провадження № 0000047) по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, покази суперечать тим, які були ним надані26.03.2018 в якості обвинуваченого під час судового засідання у кримінальній справі № 711/888/18, згідно яких останній на початку червня 2017 року біля магазину «АТБ» по вул.Смілянській в районі залізничного вокзалу в м. Черкаси він придбав у свого знайомого ОСОБА_9 пакетик амфетаміну за грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення спочатку не визнав, а в подальшому визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини справи, щиросердечно розкаявся в скоєному, просив суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинуваченого від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.384 КК України, як завідомо неправдиве показання свідка, надані суду, поєднані зі штучним створенням доказів захисту.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_7 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не перебуває на обліках, характеризується позитивно та відповідну санкцію інкримінованої статті, думку сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого покарання непов`язаного із обмеженням його волі, суд встановлює можливість виправлення засудженого без відбування покарання та приймає рішення звільнити ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

При цьому враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення останнього до вчиненого.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення мінімального розміру покарання для виховання обвинуваченого.

Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Запобіжний захід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку 1 (один) рік з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 10.06.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.07.2017 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 29.09.2017 року; копія постанови про виділення матеріалів досудового розслідування та визначення підслідності від 04.10.2017 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1