ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/409/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/363/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

аз участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонопартизанськ Свердловського району Луганської області, громадянина України, не працевлаштованого, неодруженого, який має професійно-технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, але відносно якого 28.12.2019 до Заводського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, -
В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором звернулася до слідчого судді з відповідним клопотанням.
За клопотанням ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, діючи умисно, в період часу з травня по жовтень 2019 року, на присадибній ділянці за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , при невстановлених у ході досудового слідства обставинах, незаконно виготовив шляхом вирощування рослин конопель, їх подальшого висушування і подрібнення, речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-2344 від 13.11.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено КАНАБІС, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 3534,76 грама, яку незаконно зберігав, без мети збуту у підвалі житлового будинку за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту її вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 26.10.2019 в період часу з 7 години 30 хвилин до 10 години 00 хвилин.
Того ж дня відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001507.
31.01.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, а саме у незаконному виготовленні та зберіганні без мети збуту наркотичних засобів, в особливо великих розмірах.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язку прибувати за кожною вимогою суду або іншого визначеного органу державної влади.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчим суддею не було надано належну оцінку доказам та порушено процедуру застосування запобіжного заходу.
Так, клопотання слідчого не містить ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вагомих доказів, яким обґрунтовуються ці ризики.
Відсутність реєстрації підозрюваного у м. Запоріжжі захисник пояснює тим, що місце проживання ОСОБА_7 зареєстровано на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України, а тому він не може знятися там з реєстраційного обліку та зареєструвати своє місце проживання у м. Запоріжжі. Тому вважає безпідставним твердження прокурора про наявність ризику ухилення підозрюваного від слідства та суду.
Зауважує, що слідчому достеменно відомо, що ОСОБА_7 жодного разу не ухилився від явки до відділу поліції чи прокурора, він і апелянт, як захисник, завжди були присутні під час цих викликів.
Адвокат наголошує, що стороною захисту надавалися слідчому судді довідка від 02.12.2019 про те, що ОСОБА_7 потребує стаціонарного лікування у зв`язку із гіпертонічною хворобою. Також підозрюваний 24.02.2020 звернувся до КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер» ЗОР з метою проходження лікування від наркоманії, що підтверджується відповідною довідкою. Лікування проводиться стаціонарно, що виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Посилається також апелянт на позитивну характеристику з місця фактичного проживання підозрюваного.
Крім того вважає безпідставним посилання слідчого судді на судимості підозрюваного, адже останній в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей.
Вважає також безпідставним посилання слідчого судді на наявність ще одного провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України, адже пістолет «Зоракі» був вилучений у ході обшуку разом із наркотичними засобами; крім того адвокат заперечує обґрунтованість обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК України.
Зазначає, що слідчий суддя, вказуючи про відсутність офіційного працевлаштування та джерела доходу у підозрюваного, не зазначив, яким чином вказані обставини можуть вплинути на виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.
Також адвокат посилається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої домашній арешт в розумінні цілей ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є позбавленням волі.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав свого захисника, пояснив, що давно мешкає у Запорізькій області. Проте зазначив, що на стаціонарі він не лікується та повністю погоджується із умовами застосованого у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор вважав рішення слідчого судді законним і обґрунтованим. Зазначив, що досудове розслідування закінчується, сторона обвинувачення чекає розгляду цієї апеляційної скарги та має намір направити обвинувальний акт до суду.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вищезазначена ухвала слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідає вказаним вимогам закону.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання.

При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, вислухана думка захисника, слідчого, прокурора, та з`ясовані інші обставини, у тому числі шляхом дослідження доказів, наданих стороною захисту, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри, перевірені слідчим суддею, та в апеляційній скарзі не заперечуються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

І хоча в ухвалі не наведені належним чином мотиви, з яких слідчий суддя прийшов до висновку про існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що такі ризики існують.

Долученими до клопотання матеріалами підтверджується, що ОСОБА_7 також обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому перевірка обґрунтованості обвинувачення у вчиненні цього злочину, а також підстави виділення матеріалів провадження за цим епізодом, на що вказує захисник, виходить поза межі апеляційного провадження з перевірки ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу.

Наразі існування обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у сукупністю із даними про недостатню міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який не має дружини, утриманців, постійного і офіційного джерела прибутку, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також підтверджує ймовірність, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, де він достатньо позитивно характеризуються, на що посилається захисник, не виключає повністю існування встановлених ризиків, а є лише одніми з обставин, які в силу ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу.

Адвокат зазначає, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту унеможливлює проходження стаціонарного лікування підозрюваного від наркоманії.

Проте довідка, на яку посилається захисник, не підтверджує лікування ОСОБА_7 на стаціонарі, адже в ній зазначено, що ОСОБА_7 звернувся до КУ «ЗОНД» ЗОР та йому лише були надані роз`яснення з приводу госпіталізації та лікування (а.с. 41).

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний пояснив, що на стаціонарі не лікується, та не заперечує проти застосованого слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тому колегія суддів відхиляє зазначений аргумент як безпідставний.

Інші доводи захисника також суттєво не впливають на правильність висновків слідчого судді.

За наведеного, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби та вважає, що оскаржуваною ухвалю дотримано баланс між інтересами суспільства та правом окремої особи на свободу, та підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 332/409/20