В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/659/20
09 липня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000164, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2020 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з повною загального середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, за що передбачена кримінальна відповідальність ч.1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 15 червня 2020 року, перебуваючи в лісовому масиві «Урочище Копачівка» Підгірського лісництва Богородчанського САЛГ ОКП «Івано-Франківськоблагроліс», квартал № 55, літерна ділянка № 8.1, неподалік с. Горохолин Ліс, Богородчанського району Івано-Франківської області, побачив на складі лісгоспу зрізані колоди дерев породи «ялина», які вирішив таємно викрасти.

Того ж дня, біля 22 год, з метою таємного викрадення чужого майна, приїхав до лісового масиву на гужовому транспорті, який позичив у ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із складу Богородчанського САЛГ ОКП «Івано-Франківськоблагроліс» 8 колод дерев породи «ялиця», загальною кубомасою 3,26 м3 вартістю 2288 грн. 40 коп., які за допомогою гужового транспорту перевіз на територію пилорами в с. Горохолин Ліс Богородчанського району Івано-Франківської області.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, завдавши Богородчанського САЛГ ОКП «Івано-Франківськоблагроліс» матеріальних збитків на суму 2288 грн. 40 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину в вчиненому злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав та підтвердив, що 15 червня 2020 року, знаходячись в лісовому масиві «Урочище Копачівка», неподалік с. Горохолин Ліс Богородчанського району Івано-Франківської області, побачив на складі лісгоспу зрізані колоди дерев породи «ялина», які вирішив таємно викрасти. Того ж дня, біля 22 год., на гужовому транспорті, який позичив у сусіда ОСОБА_5 , приїхав до лісового масиву. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі складу 8 колод дерев породи «ялиця», які за допомогою гужового транспорту перевіз на територію пилорами в с. Горохолин Ліс Івано-Франківської області.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, врахувавши, що учасники судового провадження не заперечують проти цього, правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття винуватого.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує позитивну характеристику на ОСОБА_4 по місцю проживання, думку представника потерпілого щодо покарання, те, що він на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах лікувальних закладів не перебуває, має на утриманні двох неповнолітній дітей, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким.

Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За наведених обставин та даних про особу обвинуваченого, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин 15 червня 2020 року, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України (в редакції, чинній на час вчинення злочину) в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.50, 65 КК України, ст.ст.100, 349, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Речові докази - 8 колод дерев породи «ялиця», загальною кубомасою 3,26 м3, які передані на відповідальне зберігання Богородчанському САЛГ ОКП «Івано-Франківськоблагроліс» повернути власнику - Богородчанському САЛГ ОКП «Івано-Франківськоблагроліс».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1