Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

1 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2020 року заяву захисника ОСОБА_4 про відвід прокурору ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003538 залишено без задоволення.
Як вбачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із заявою про відвід прокурору ОСОБА_5 . Свої вимоги мотивував тим, що прокурор свідомо порушує вимоги кримінального процесуального закону, право ОСОБА_3 на захист та перешкоджає стороні захисту у реалізації прав, що викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості і згідно з п.3 ч.1 ст.77 КПК України є підставою для відводу.

Слідчий суддя встановивши, що посилання захисника на упередженість прокурора під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження, у задоволенні заяви про відвід відмовив.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи право на подання апеляційної скарги, посилається на забезпечення права на апеляційний перегляд справи як основну засаду судочинства згідно з п.8 ч.1 ст.129 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 08.07.2020 року в справі № 1/43-2010 в контексті права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб на підставі ст.55 Конституції України. Також, як вказує захисник, будь-яке обмеження можливості особи оскаржити судове рішення, яким обмежуються процесуальні права учасника кримінального провадження, якщо таке рішення винесене без дотримання вимог законодавства, є грубим порушенням права особи на справедливий суд, закріпленого та гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали провадження № 1-кс-19624/19 (№ 757/18701/19-к), вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.
Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

_________________________________________
Провадження № 11-сс/824/1965/2019
Категорія: ст.81 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_7 .

Оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні заяви про відвід прокурору, кримінальним процесуальним законом не передбачено, про що і зазначено в її резолютивній частині.
Твердження захисника, що він має право на апеляційне оскарження, адже згідно з п.8 ч.1 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи, є слушними. Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого є і однією із загальних засад кримінального провадження, що знайшла своє втілення у ст.24 КПК України, і кожному гарантується право на таке оскарження, однак у порядку та у спосіб, передбачений законом.

В рішенні Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 року зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення ч.2 ст.55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Наведене свідчить про те, що це право не є абсолютним.
Що стосується рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2010 від 08.07.2010 року, на яке посилається захисник, то викладені в ньому висновки вирвані з основного контексту і стосуються можливості апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції щодо роз`яснення рішення суду згідно з п.12 ч.1 ст.293 ЦПК України, а не ухвал слідчого судді.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Таким чином у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1