Справа № 204/812/20
Провадження № 1-кс/204/119/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого охоронцем ПП «Гуард-Центр», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1, ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, близько 15.40 години 06.02.2020 року, маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті, із заздалегідь приготованим предметом, схожим на кухонний ніж, прибув до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де знаходились раніше йому знайомий потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та раніше не знайомий потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , заздалегідь приготованим предметом, схожим на кухонний ніж, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс не менше одного удару в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , заподіявши тим самим останньому відповідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР» від 06.02.2020 року тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої половини обличчя. Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у зазначеному місці та у зазначений час, заздалегідь приготованим предметом, схожим на кухонний ніж, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс не менше одного удару в область життєво важливого органу - шиї потерпілого ОСОБА_8 та не менше одного удару в праву половину грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 , заподіявши тим самим останньому відповідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР» № 491 від 06.02.2020 року тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої половини грудної клітини, різаної рани шиї зліва. Однак після нанесених ударів, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були госпіталізовані до лікувальних закладів, де їм було надано медичну допомогу, та суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не настали у зв`язку з своєчасно наданою останнім медичної допомоги. Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, злочин не було закінчено, так як потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своєчасно було надано медичну допомогу.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншим людям, кваліфікуються за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2020 року від ОСОБА_8 ; довідкою КПН «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР» № 491 від 06.02.2020 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2020 року від ОСОБА_7 ; довідкою КПН «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР» від 06.02.2020 року; протоколом огляду місця події - приміщення квартири АДРЕСА_3 , за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 06.02.2020 року; протоколом огляду місця події - приміщення квартири АДРЕСА_2 , від 06.02.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене виключене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

06.02.2020 року о 21.47 годині (дата та час фактичного затримання - 06.02.2020 року 17.45 година), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ч.115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

07.02.2020 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст.115 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п. п. 1,3 ч. 1 ст.177 КПК України, виходячи з наступного. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 хоча раніше і не судимий, проте підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я двох осіб, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене виключне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти років, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. У органу досудового розслідування також є підстави вважати, що з боку підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з вчиненням закінченого замаху на особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я двох осіб, може чинитись незаконний вплив на потерпілих та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомі анкетні дані та місця мешкання потерпілих та свідка у кримінальному провадженні. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам, а також забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. У зв`язку з чим слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного, уточнив, що підозрюваний не заперечує проти застосування до нього будь-якого іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та зазначив що не має підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, надав до матеріалів клопотання характеризуючи документи на підозрюваного.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також впливати на потерпілих та свідків.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Стосовно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити вплив на потерпілих, так як йому відомі анкетні дані та місця мешкання потерпілих, які є сусідами підозрюваного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця роботи, місця проживання, наявність стійких сімейних зв`язків, позитивної характеристики з місця проживання та місця роботи, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та здійснювати вплив на потерпілих осіб, оскільки потерпілі є сусідами підозрюваного та проживають на одному поверсі, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не встановлювати розмір застави в кримінальному провадженні, зокрема у випадку щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1, ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 5 квітня 2020 року.

Ухвалу направити до Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1