Справа № 755/2443//20
№ 1-кс/755/881/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, працюючому не офіційно на будівництві, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001172 від 15.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2020 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідуванням встановлено, що 14.02.2020 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшли до місця мешкання останнього, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час, перебував орендар кімнати в зазначеній квартирі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 сиділи на кухні за столом, вечеряли та вживали алкогольні напої. Вживаючи алкогольні напої, між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 раптово виник конфлікт, у результаті якого, ОСОБА_4 почав наносити руками удари в область обличчя ОСОБА_8 , тим самим, продовжуючи конфлікт. У подальшому, під час нанесення ударів ОСОБА_8 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому удари ножем у лівий бік.

Згідно з довідкою № 1462 від 15.02.2020 року, виданої КМКЛ ШМД, ОСОБА_10 було поставлено діагноз: проникаюче колото-різане торакоабдомінальне поранення зліва з ушкодженням діафрагми, селезінки, шлунку, поперекоободової кишки, гемоторакс зліва, гемоперитоніум, різана рана м`яких тканин лобної ділянки голови зліва, ножове пошкодження грудної клітини зліва.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
15 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом інспектора УПП у м. Києві; протоколом огляду місця події від 14.02.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; довідкою КМКЛ ШМД; іншими доказами в їх сукупності.

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі та будучи обізнаним із санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків, з метою схилити останніх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, не з`являтися до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того, вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не перешкоджає йому перебувати в слідчому ізоляторі.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчиняти інші злочини, впливати на свідків та перешкоджати іншим чином на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила проти застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній визнає свою вину в нанесені тілесних ушкоджень, однак, питання є щодо умислу, чи його дії були умисними, чи він захищався, оскільки показання свідків не вказують саме на умисне спричинення ушкоджень, відразу ж давав покази, до приїзду поліції і швидкої допомоги не покидав місце скоєння злочину, знаходився у квартирі. Її підзахисний усвідомлював наслідки і був готовий до приїзду поліції та був готовий сприяти слідству, а також, допомагати у лікуванні потерпілому, який не має родичів та знаходиться на даний час у лікарні. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 має легальний дохід та постійне місце проживання у місті Києві й має намір матеріально допомагати потерпілому з лікуванням. Крім того, її підзахисний раніше не судимий, у зв`язку з чим, просила застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, зазначивши, що ОСОБА_4 буде з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження та буде належним чином виконувати покладені на нього обов`язки.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника та зазначив, що він не буде переховуватись органів досудового розслідування, відшкодує потерпілому всі витрати, щиро кається та просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою Цієї статті.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Так, відповідно до практики Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, 8eгieз А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, що виправдати подальше розслідування або звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Будь-яка особа стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені в клопотанні слідчого дані, з урахуванням долучених до клопотання доказів, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність же будь-яких обставин, що є суперечливими, або свідчать про наявність даних, які підлягають перевірці, і є завданням органу досудового розслідування під час розслідування справи з метою розслідування кримінальної справи на підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання, що повинно підтвердити або розвіяти підозру.

Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною другою ст.183 КПК України визначено перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню, тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_4 перешкоджав кримінальному провадженню, а доводи слідчого про ймовірні наміри порушити обов`язок щодо дотримання належної процесуальної поведінки, є неаргументованими та не підтверджуються даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Поряд з цим, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, у клопотанні слідчого не зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу взяття під варту.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи поряд з цим, що підозрюваний працює неофіційно, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, негативно впливати на хід розслідування справи кримінального провадження, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

А тому, клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, при цьому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який з урахуванням вищезазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, на даний час забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 208, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, строком на 60 днів до 13 квітня 2020 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження; прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: