Справа № 464/4725/19
пр.№ 1-кп/464/163/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2020 року

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002302 від 22.08.2019 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 02.01.2020 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 22.08.2019 року близько 03:30 год., перебуваючи у під`їзді №3 будинку №6 по вул.Дністерська у м.Львові, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із вказаного під`їзду на сходовій клітці між 3 та 4 поверхами велосипед марки «VELO STAR ATB» фіолетового кольору, вартістю 3500 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого покинув вказаний під`їзд з викраденим.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 3500 гривень.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Зокрема зазначив, що 22.08.2019 р. близько 03 год. перебуваючи біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , побачив у такому між поверхами велосипед. Оскільки двері після того, як вийшов мешканець будинку, не зачинились, він зайшов у вказаний під`їзд та викрав велосипед. Даний велосипед мав намір продати. Окрім цього, зазначив, що вчинив даний злочин у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У скоєному розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, щодо міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у випадку визнання його винуватим, покладається на розсуд суду, цивільний позов не заявляє.
На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.
За згодою сторін, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився дослідженням допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки такий таємно викрав чуже майно, за кваліфікуючою ознакою злочин, вчинений повторно.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обираючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризуються формально.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 від 31.01.2020 р. ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 є низький. На думку органу пробації виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для сусупільства.
За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання останнього можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.
Окрім цього, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 02.01.2020 року, що набрав законної сили, ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочинів, передбачених за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 встановлено обчислювати із часу взяття під варту, тобто з 06.11.2019 р.
З огляду на те, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинене до постановлення вказаного вироку Сихівським районним судом м.Львова від 02.01.2020 р., відтак покарання обвинуваченому слід призначити з урахуванням правил, передбачених ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 03.02.2020 р. ОСОБА_3 тимчасово залишено в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» для забезпечення його участі у розгляді даного кримінального провадження.
Питання про долю речового доказу слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Сихівського районного суду м.Львова від 02 січня 2020 року, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (пять) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 06.11.2019 р.
Арешт майна у даному кримінальному провадженні, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 04.09.2019 року, скасувати.
Речовий доказ:

- велосипед марки «VELO STAR ATB» фіолетового кольору, який зберігається у камері схову Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області - повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1