Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/247/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2020 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, громадянина Російської Федерації, офіційно не працюючого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та такого, який проживає (зі слів підозрюваного) за адресою: АДРЕСА_2 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, строком дії на 60 днів, до 13 серпня 2020 року.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_7 , 12 червня 2020 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, в порушення п. 2.9 (а) ПДР України (п. 2.9. Водію забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння № 255 від 13.06.2020) керував автомобілем Renault Espace, іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 748 км + 282 м автодороги М-12 «Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка», на території Знам`янського району, Кіровоградської області, зі сторони м. Знам`янка, в напрямку с. Суботці, Знам`янського району, ігноруючи вимоги п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б,д), 10.1 та 11.2 ПДР України, згідно яких: (п. 1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.2. Нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини;) під час руху проявив власну необережність та недбалість, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та проявивши особисту неуважність, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, грубо порушуючи вимоги п.п. 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України, згідно якого (п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, …. і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати … безпечно інтервалу; п. 13.3.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;) рухаючись по горизонтальній ділянці проїзної частини, не вибрав безпечну швидкість, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , яким рухався в напрямку м. Знам`янка, зі сторони с. Суботці, Знам`янського району, Кіровоградської області.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди: - водій автомобіля ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП; - пасажир автомобіля ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні; - малолітній пасажир автомобіля ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та отримання тілесних ушкоджень іншими потерпілими.

Ухвалою слідчого судді постановлено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задовольнити частково, застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, строком дії до 13 серпня 2020 року.

Ухвалу мотивовано тим, що підозра ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України є обґрунтованою, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте прокурором не доведено існування інших ризиків.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку прокурор у кримінальному провадженні, який просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Не відповідними дійсності є висновки слідчого судді про недоведеність прокурором всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Одним із найвагомішим є можливість ОСОБА_7 переховуватися від досудового розслідування, оскільки підозрюваний є громадянином Російської Федерації.

ОСОБА_7 намагався надати неправдивих показань з приводу того, що не він був за кермом автомобіля, що спростовується показаннями свідка ОСОБА_14 , - тобто намагається уникнути кримінальної відповідальності.

Дані, що підтверджували б право власності або право користування підозрюваним житлом, за місцем знаходження якого постановлено відбування підозрюваним запобіжного заходу, - відсутні.

ОСОБА_7 протягом 2019-2020 років притягався до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, як вказує прокурор, характеристики особи підозрюваного свідчать не на його користь.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку сторони захисту, які заперечили задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як встановлено, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Як встановлено, і те правильно зазначено слідчим суддею, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 наразі підтверджується: копією рапорту інспектора Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 13.06.2020, копією протоколу огляду місця події від 13.06.2020 року, копією протоколу огляду місця ДТП від 13.06.2020 року, поясненнями свідка ОСОБА_14 , поясненнями потерпілих, копією висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, поясненнями підозрюваного ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні, повідомленням про підозру.

Також оцінено й наявні у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зокрема, встановлено наявним ризики, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, можливість вчинити спробу переховуватися від досудового розслідування або суду, можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом із тим, відсутні докази наявності ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із вказаними висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Враховуються й інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як слідує з матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_7 одружений із громадянкою України з 2002 року, має постійне місце проживання і місце реєстрації, де мешкає з дружиною, донькою та неповнолітнім сином, позитивно характеризований по місцю проживання, не судимий.

Також, як встановлено слідчим суддею, 19 грудня 2016 року підозрюваний отримав посвідку на постійне місце проживання

Тобто, ОСОБА_7 протягом тривалого часу має міцні соціальні зв`язки.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що наразі достатнім запобіжним заходом та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, зважаючи на наявні ризики, є домашній арешт цілодобово.
З приводу доводів на те, що ОСОБА_7 намагався надати неправдиві показання, - оцінка показань наразі судом не проводиться, оскільки на даній стадії провадження не належить до компетенції суду.
З приводу того, що немає доказів про право ОСОБА_7 володіння або користування квартирою, де визначено місце, де має перебувати під домашнім арештом підозрюваний, - ст. 181 КПК України визначає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою виконання застосованого запобіжного заходу, що і є його житлом.
Відтак, колегія суддів не убачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, залишаючи її без змін як законну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення,

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, строком дії на 60 днів, до 13 серпня 2020 року залишити без змін.

Ухвала Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3