Справа № 450/1681/20 Провадження № 1-кс/450/277/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в:

09 червня 2020 року старший слідчий СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадження № 0000646.
В судовому засіданні 10 червня 2020 року прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 подано копію клопотання від 09 червня 2020 року про відвід слідчого судді, мотиви якого зводилися до заперечень останнього в розгляді у вихідні дні клопотання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, а також надання вказівок працівникам Пустомитівського районного суду Львівської області не приймати жодних клопотань. Такі обставини повідомлені слідчим суддею в ході телефонної розмови 06 червня 2020 року.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_6 від 11 червня 2020 року в задоволенні клопотання про відвід слідчого судді відмовлено, оскільки мотиви такого є необґрунтованими та не підтверджені жодними належними доказами, а покликання прокурора щодо порушення прав підозрюваного не знайшли свого підтвердження.

Ухвалою від 11 червня 2020 року матеріали клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна повернуто прокурору Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 для усунення недоліків, які описані в мотивувальній частині ухвали у строк в сімдесят дві години.
Окрім наведеного, вказана ухвала мотивована також тим, що згідно з витягом з ЄРДР від 07 червня 2020 року визначено слідчих, які здійснюють досудове розслідування, та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, зокрема, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є самостійними і незалежними від будь-якого впливу процесуальними особами, жоден з яких не здійснював телефонних дзвінків слідчому судді щодо розгляду будь-яких клопотань у вихідні дні. Працівники апарату суду згідно посадових інструкцій підпорядковані керівнику апарату суду, а не слідчому судді. Отже, мотиви відводу є надуманими, які обґрунтовано відхилено судом.
12 червня 2020 року старший слідчий СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно, а саме предмет, схожий на ніж з рукояткою білого-синього кольору зі слідами РБК на рукоятці, пляшку об`ємом 0,75 л., уламок скла зі слідами РБК, дві чашки, мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорну куртку, штани зі слідами РБК, кросівки синього кольору, які є речовими доказами у кримінальному провадження № 0000646.
Мотивував клопотання тим, що, як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_5 05 червня 2020 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_19 за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, діючи протиправно, маючи умисел на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, використовуючи фізичну перевагу над потерпілим, тримаючи у правій руці предмет, схожий на ніж, умисно завдав потерпілому один удар в область черевної порожнини, спричинивши йому тілесні ушкодження у виді проникаючої різаної рани черевної стінки зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. 06 червня 2020 року слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_20 проведено огляд місця події, а саме ділянки дороги, яка розміщена неподалік будинку АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено предмет, схожий на ніж, з рукояткою білого-синього кольору зі слідами РБК на рукоятці, який того ж дня визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того, 06 червня 2020 року слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_20 проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено одну пляшку об`ємом 0,75 л. з написом «Oreanda», дві керамічні чашки та уламок скла зі слідами РБК. Зазначає, що власниками вказаних предметів є ОСОБА_21 та потерпілий ОСОБА_19 06 червня 2020 року о 06 год. 20 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в ході затримання у нього вилучено мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорну куртку, штани зі слідами РБК та кросівки синього кольору. Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Вилучений мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 необхідний для отримання відповідних тимчасових доступів в операторів стільникового зв`язку та проведення експертиз.
Зазначає, що арешт на згадане вище майно слід накласти задля недопущення відчуження, знищення власником чи іншими особами такого, оскільки знищення чи відчуження таких в подальшому унеможливить проведення судових експертиз з метою встановлення всіх обставин події. Враховуючи наведене, просив клопотання задовольнити.
Додатково просив на підставі п. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводити без участі власників майна, анкетних даних та засобів зв`язку яких не надав.
В судовому засіданні 16 червня 2020 року прокурор Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та слідчий СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_15 клопотання підтримали, наполягали на розгляді такого без участі власників майна, покликаючись на норми п. 2 ст. 172 КПК України. Крім цього пояснили, що постанова про визнання речового доказу та протокол його огляду, а саме уламка скла зі слідами РБК у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Захисник ОСОБА_22 в судовому засіданні 16 червня 2020 року підтримала заявлене клопотання в частині майна підозрюваного ОСОБА_5 .

Не зважаючи на порушення органом досудового розслідування та органом обвинувачення вимог кримінального процесуального законодавства, судом зобов`язано останніх письмово надати анкетні дані і засоби зв`язку власників майна, внаслідок чого оголошено перерву.

В судове засідання 17 червня 2020 року власники майна ОСОБА_21 та ОСОБА_19 не з`явилися, н повідомили суд причини своєї неявки, хоча про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Прокурор Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 в судовому засіданні 17 червня 2020 року клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним та пояснив, що протокол огляду речового доказу, а саме мобільного телефону марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорної куртки, штанів зі слідами РБК та кросівок синього кольору, відсутній в матеріалах кримінального провадження, однак такий буде складений органом досудового розслідування у майбутньому. Обґрунтовано пояснити вид експертизи, яку необхідно призначити щодо мобільного телефону марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 не зміг, вказавши, що він не є спеціалістом та у нього відсутні спеціальні знання. В частині телефонограми його виклику в судове засідання 12 червня 2020 року о 15 год. 30 хв. пояснив, що у вказаний день в нього розрядився мобільний телефон, а тому з цього приводу просив допитати секретаря судового засідання.
Слідчий СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 в судовому засіданні 17 червня 2020 року пояснив, що згідно протоколів огляду місця події від 06 червня 2020 року, які є нечитабельні, під час огляду виявлено та вилучено ніж з ручкою біло-синього кольору та лезом білого кольору із слідами РБК, п`ять змивів РБК, два зрізи тканин, один зріз вати, скляна пляшка, дві чашки, фрагмент скла, слід структури матеріалу, сім слідів рук, два недопалки, три фото низу взуття. Вказані речі є тимчасово вилученим майном. Протокол огляду речового доказу, а саме мобільного телефону марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорної куртки, штанів зі слідами РБК та кросівок синього кольору, відсутній в матеріалах кримінального провадження. Вилучений мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 необхідний для проведення експертизи з метою визначення експертом, чи у вказаному телефоні використовувалася інша SIM-картка, ніж ті, що вилучені. Вказав, що мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 не є необхідним для отримання відповідних тимчасових доступів в операторів стільникового зв`язку.
При цьому, матеріали кримінального провадження знаходилися в залі судового засідання у володінні слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , які ним та прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 неодноразово оглядалися.

Захисник з підозрюваним в судовому засіданні 17 червня 2020 року заперечили у задоволенні клопотання, незважаючи на підтримання такого в судовому засіданні 16 червня 2020 року, та пояснили, що мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 жодним чином не має відношення до вчиненого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а вказані речі та номера засобів зв`язку належать йому. Просять відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали клопотання з доданими до нього письмовими доказами та процесуальними документами, приходжу до наступних висновків.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.
Згідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Вимогами ст. 172 КПК України визначено, шо клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, якщо клопотання подано ним, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, підстави застосування арешту майна, перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 червня 2020 року вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, вчинене 05 червня 2020 року, внесені в реєстр 06 червня 2020 року (кримінальне провадження № 0000646).
Протоколами огляду місця події від 06 червня 2020 року встановлено, що при огляді ділянки місцевості розміром 2 на 2 метри за адресою АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено ніж з ручкою біло-сильного кольору та лезом білого кольору зі слідами РБК, а у квартирі АДРЕСА_3 п`ять змивів РБК, два зрізи тканин, один зріз вати, скляна пляшка, дві чашки, фрагмент скла, слід структури матеріалу, сім слідів рук, два недопалки, три фото низу взуття.
Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 06 червня 2020 року при проведення особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорну куртку, штани зі слідами РБК, кросівки синього кольору
Постановами про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 06 червня 2020 року, а також постановами про внесення змін до постанов про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 06 червня 2020 року, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів справи дві керамічні чашки, скляну пляшку об`ємом 0,75 л. з написом «Oreanda», ніж з рукояткою біло-синього кольору та лезом, на якому наявні сліди РБК.
Крім цього постановою про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 06 червня 2020 року, яка надана у судовому засіданні у відсутність постанови про внесення змін до постанови про визнання та приєднання речових доказів, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів досудового розслідування фрагмент скла трикутної форми з плямою круглої форми буро-червоного кольору.
Вказані речові докази оглянуті протоколами огляду предмету, речей від 06 червня 2020 року.
Суд зазначає, що накладення арешту згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відтак, судом має встановлюватися строк дії ухвали про арешт майна.
З врахуванням наведеного вище, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, приходжу до висновку, що слід накласти арешт на дві керамічні чашки, скляну пляшку об`ємом 0,75 л., предмет, схожий на ніж з рукояткою біло-синього кольору за слідами РБК на рукоятці, фрагмент скла трикутної форми з плямою круглої форми буро-червоного кольору для проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, строком на 30 діб.
Що стосується мобільного телефону марки «Нокія» ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорної куртки, штанів зі слідами РБК, кросівок синього кольору, то такі є недопустимими доказами виходячи з наступного.
Повноваження слідчого та прокурора визначені ст.ст.36, 40 КПК України Параграфу 2 "Сторона обвинувачення" Глави 3 "Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження" Розділу І "Загальні положення".
Розділом І "Загальні положення" Главою 2 "Засади кримінального провадження", зокрема, ч. 1 ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Розділом І "Загальні положення" Главою 5 "Фіксування кримінального провадження. Процесуальні рішення", зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 103 КПК України встановлено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Вимоги до протоколу передбачені ч.3 ст.104 КПК України.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів; письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії; стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
За ч.ч. 1, 2 ст. 106 КПК України протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
У відповідності до ч.ч. 1, 3, 6, 7 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Вимоги до постанови передбачені ч.5 ст.110 КПК України.
Розділом І "Загальні положення" Главою 7 "Процесуальні строки", зокрема, ч. 2 ст. 113 КПК України встановлено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Розділом ІІІ "Досудове розслідування" Главою 20 "Слідчі (розшукові ) дії", зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
За приписами ч.ч. 1, 3, 4, 5, 7 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Отже, за результатами проведення слідчих дій, обов`язково складається протокол про хід та результати даної процесуальної дії. Даний протокол не може бути складений наступного дня, через тиждень або рік після закінчення конкретної слідчої дії. Він має бути складений безпосередньо після закінчення процесуальної дії і саме тією посадовою особою, яка провела цю слідчу дію.
До складу слідчої дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії, а також ці речі і документи невідкладно долучаються до протоколу про хід та результати слідчої дії.
Вказані вимоги щодо складання протоколу огляду предмету, речей, зокрема мобільного телефону марки "Нокія" ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорної куртки, штанів зі слідами РБК, кросівок синього кольору, та належного їх упакування проігноровані старшим слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .
На вказані порушення органу досудового розслідування жодним чином не реагує прокурор Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , який погоджував клопотання про арешт майна від 12.06.2020 р.
Таким чином, станом на день розгляду клопотання про арешт майна та ухвалення процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження №0000646 відсутній протокол огляду предмету, речей, зокрема мобільного телефону марки "Нокія" ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорної куртки, штанів зі слідами РБК, кросівок синього кольору, та належного їх упакування, який, з врахуванням системних порушень органом досудового розслідування та органом обвинувачення, може несподівано з`явитись і бути датованим до 18 червня 2020 року.
Однак, норми кримінально процесуального законодавства, а також інші нормативно-правові документи, передбачають обов`язковість внесення в реєстр матеріалів досудового розслідування прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення та дату їх прийняття.
Отже, під час розгляду кримінального провадження №0000646 необхідно звернути увагу суду на процесуальні документи, а саме постанову про визнання та приєднання речових доказів до матеріалів досудового розслідування від 06 червня 2020 року, яка надана у судовому засіданні у відсутність постанови про внесення змін до постанови про визнання та приєднання речових доказів, якою визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів досудового розслідування фрагмент скла трикутної форми з плямою круглої форми буро-червоного кольору, а також протокол огляду вказаного предмету, речей від 06 червня 2020 року, які були відсутні у матеріалах кримінального провадження.
Параграфом 1 "Поняття доказів, належність та допустимість при визнанні відомостей доказами" Глави 4 "Докази і доказування" Розділу І "Загальні положення", зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Частинами 1, 2 статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Таким чином, речові докази, а саме мобільний телефон марки "Нокія" ІМЕІ НОМЕР_1 з встановленими SIM-картами абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чорна куртка, штани зі слідами РБК, кросівки синього кольору, щодо яких відсутній протокол їх огляду, а в подальшому належне упакування, є недопустимими доказами, які отримані у непередбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а тому не підлягають арешту.
Обґрунтовуючи відсутність спеціальних знань щодо призначення необхідних експертиз орган досудового розслідування, зокрема, слідчі ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та прокурор Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 не залучають при огляді речових доказів відповідного спеціаліста, що свідчить про їхню некомпетентність та відсутність знань норми ч. 3 ст. 237 КПК України, яка передбачає, що з метою одержання допомоги з питань, які потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.
Всупереч нормі кримінального процесуального законодавства, яка регулює поняття тимчасово вилученого майна, слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 звертаються до суду з клопотанням, в якому просять не викликати власників майна, повідомлення яких про судове засідання є обов`язковим.
Щодо мотивів клопотання слідчого відповідно до п. 2 ст. 172 КПК України, а саме що з метою збереження та забезпечення арешту майна проводити розгляд клопотання без участі власників майна, слід зазначити, що конструкція норм КПК України передбачає поділ статті на частини, а не на пункти. При цьому частина статті може містити в собі відповідні пункти, а пункти підпункти.
Статтею 172 КПК України передбачені чотири частини, у жодній з яких відсутні пункти.
Враховуючи наведене, вважаю, що слідчим некоректно вказано норму права, на яку він покликається при обґрунтуванні свого прохання розглядати клопотання без участі власників майна, що свідчить про відсутність у слідчого базових знань про розмежування пунктів та частин норми права.
Прокурор ОСОБА_4 , погоджуючи клопотання, аналогічним чином не звертає на вказані порушення увагу, що також свідчить про відсутність у нього базових знань про розмежування пунктів та частин норми права.
У клопотанні слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором ОСОБА_4 , вказано, що тимчасово вилучене майно може бути відчужене, знищене власником чи іншими особами. Однак, яким чином вказане тимчасово вилучене майно, яке знаходиться у володінні органу досудового розслідування, може бути відчужене або знищене слідчим не обґрунтовано.
Що стосується мотивування клопотання в частині необхідності накладення арешту на майно, варто вказати наступне.
Слідчий у мотивувальній частині свого клопотання (абз. 1 стр. 3) не конкретизує, яку саме дію слід вчинити з речовими доказами, але зазначає, що це необхідно задля недопущення відчуження, знищення згаданих вище предметів, які визнані речовими доказами, власником та іншими особами. Також зазначає, що наведена вище неконкретизована дія не дасть можливості провести ряд судових експертиз.
Зазначене мотивування є незрозумілим та сплутаним, що не дозволяє повною мірою оцінити покликання слідчого щодо необхідності накладення арешту на майно. У викладеному слідчим реченні порушена логіка викладу, у зв`язку з чим відсутня граматична цілісність і будь-який сенс.
Вказане може свідчити лише про некомпетентність особи, яка здійснювала підготовку даного клопотання, та про байдуже і недбале ставлення прокурора до документів, які він погоджує, як процесуальний керівник.
Тимчасово вилучивши майно, яке вказано у протоколах огляду місця події від 06 червня 2020 року, слідчим та прокурором не обґрунтовується відсутність визнання речовими доказами п`яти змивів РБК, двох зрізів тканин, одного зрізу вати, сліду структури матеріалу, семи слідів рук, двох недопалків, трьох фото низу взуття. Місцезнаходження вказаних об`єктів невідоме.

Мотиви клопотання прокурора ОСОБА_4 про відвід слідчого судді та його покликання про порушення прав підозрюваного у зв`язку з відсутністю розгляду клопотання про взяття під варту ОСОБА_5 є абсурдними.
Протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про допит секретаря судового засідання з підстав його виклику 12 червня 2020 року, оскільки з аналогічних підстав можна допитувати операторів мобільного зв`язку, технічних працівників, працівників органу обвинувачення та інших осіб.
Частиною 3 статті 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З огляду на вказане, клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , слід задовольнити частково та накласти арешт на дві керамічні чашки, скляну пляшку об`ємом 0,75 л., уламок скла зі слідами РБК, предмет, схожий на ніж з рукояткою біло-синього кольору зі слідами РБК на рукоятці, для проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, строком на 30 діб. У задоволенні решти клопотання слід відмовити.
Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити власникам майна ОСОБА_21 та ОСОБА_19 право звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту у випадках, передбачених ст. 174 КПК України, зокрема арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вжити заходи, передбачені ч. 2 ст. 369, ст. 372 КПК України, і винести ухвалу щодо наведених вище грубих порушень закону працівниками органу досудового розслідування та органу обвинувачення.
Керуючись ст.ст. 26, 40, 100, 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на дві керамічні чашки, скляну пляшку об`ємом 0,75 л., уламок скла зі слідами РБК, предмет, схожий на ніж з рукояткою біло-синього кольору за слідами РБК на рукоятці, для проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні, строком на 30 діб.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Роз`яснити власникам майна ОСОБА_21 та ОСОБА_19 право звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту у випадках, передбачених ст. 174 КПК України, зокрема арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1