КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

05 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
та обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року кримінальне провадження № 0000189 від 14.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України з додатками повернуто прокурору Київської області.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт неконкретизований.

Зокрема, як зазначено в ухвалі суду, у обвинувальному акті не повністю викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, а також відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення, а замість цього, обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є недопустимим.

Також, в обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також частина тих фактичних обставин правопорушення, у вчиненні якого підозрювалась особа, і правова кваліфікація, і за таким «обвинувальним актом» особа має статус не обвинуваченого, а підозрюваного, оскільки відповідно до положень ст. 277 КПК України, це становить зміст повідомлення про підозру, а відсутність у обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи, унеможливлює якісний і повний її захист, і як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.

Звертається увага в ухвалі на те, що, як слідує із обвинувального акту та доданого реєстру, потерпілим у даному провадженні визначений ОСОБА_7 фізична особа, який, згідно наданого прокурором реєстру матеріалів досудового розслідування, не визнаний потерпілим, і також із обвинувального акту не вбачається, що саме ОСОБА_7 є власником автомобіля Ford Fusion номерний знак Литовської республіки НОМЕР_1 , що перебуває на балансі фірми UAB «Bilaza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , юридична адреса: Vilniaus Laisves pr/77c, оскільки зазначений транспортний засіб перебуває на балансі фірми, керівником якої є ОСОБА_7 .
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000189 повернуто прокурору.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, як зазначає апелянт, в оскаржуваній ухвалі суду має місце суб`єктивна оцінка форми обвинувального акту, що не передбачено кримінальним процесуальним законом, та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, тобто не вбачається порушень ст. 291 КПК України, а як вбачається з обвинувального акту, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України є помилковим.

На думку апелянта, посилання суду на неконкретність сформульованого обвинувачення та відсутність деталізації обставин вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованими, оскільки в тексті обвинувального акту при викладенні формулювання обвинувачення чітко вказано те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Як вважає апелянт, суд з надуманих підстав, в порушення ст. ст. 291, 314 КПК України незаконно повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , для усунення недоліків, оскільки прокурором відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (при цьому конкретно вказано кваліфікуючі ознаки), формулювання обвинувачення, час, місце та спосіб скоєння злочину, що підтверджується текстом обвинувального акту.

Крім того, як зазначає апелянт, суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту, послався на те, що дослідивши зміст обвинувального акту, а саме виклад фактичних обставин встановив, що обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є недопустимим, проте, як звертає увагу апелянт, повідомлення про підозру щодо вказаних осіб, прокурором не скеровувалось до суду з обвинувальним актом, що унеможливлює зробити висновки про дублювання повідомлення про підозру в обвинувальному акті.

Також, апелянт вказує на те, що судом зазначено, що відповідно до обвинувального акту та реєстрів матеріалів досудового розслідування, потерпілим визнаний громадянин ОСОБА_7 , як фізична особа, який згідно вищезазначеного реєстру не визнаний потерпілим в даному кримінальному провадженні, проте, як вважає апелянт, вказані обставини, не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 314 КПК України, оскільки вказані обставини можуть бути оцінені тільки під час розгляду кримінального провадження по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та потерпілого, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просили її задовольнити; пояснення обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000189від 14.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який було направлено для розгляду до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд не мав достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.
Посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неконкретизований та не містить точного формулювання, зокрема об`єкту та об`єктивної сторони, є не тільки надуманими, а й такими, що не відповідають змісту цього документу, оскільки, всупереч твердженням суду, в ньому окремо виділені та зазначені: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення окремо щодо кожного обвинуваченого.
Та обставина, що в обвинувальному акті зазначено про те, що інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення було вчинено в період часу з 19.06.2018 на 20.06.2018 з 20:00 по 04:00 годин, оскільки точного часу органом досудового розслідування не встановлено, не може свідчити про неконкретність обвинувального акта та не відображення в ньому об`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки закон допускає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в тих межах, які прокурор вважає встановленими.
Безпідставним слід визнати і посилання суду на те, що в обвинувальному акті не повністю викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення, замість чого обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що є неприпустимим, оскільки повідомлення про підозру суду не надавалось, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, на яку суд першої інстанції послався у своїй ухвалі, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Що ж стосується інших обставин, на які суд першої інстанції послався як на підставу для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прокурору, зокрема посилання на те, що з обвинувального акта не вбачається, що саме ОСОБА_7 є власником автомобіля Ford Fusion номерний знак Литовської республіки НОМЕР_1 , що перебуває на балансі фірми UAB «Bilaza», то вони також не можуть служити підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки відносяться до предмету судового розгляду, а не підготовчого судового засідання, під час якого перевіряється лише зміст обвинувального акта на його відповідність вимогам кримінального процесуального закону.
Більш того, саме під час судового розгляду, як це передбачено ч. 1 ст. 338 КПК України, у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, в даному випадку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , прокурор, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, має право змінити обвинувачення в суді, шляхом складання обвинувального акта.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу підготовчого судового засідання Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року про повернення прокурору № 0000189 від 14.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , необхідно скасувати, з призначенням, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2019 року, відповідно до якої обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадження № 0000189 від 14.06.2018 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України повернуто прокурору Київської області скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/262/2020

Категорія: ч. 2 ст. 289 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_12

Доповідач - суддя ОСОБА_1