Справа № 539/392/20
Провадження № 1-кс/539/128/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 07.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 07.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Лубенського ВП ГУ НПв Полтавській області здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження в межах якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру в тому, що 06.12.2019 близько 20 год. 00 хв. він прийшов до кафе «Шоколадка», що за адресою м. Лубни, проспект Володимирський, 36А, де вживав алкогольні напої.

В подальшому, 07.12.2019 близько 00 год. 30 хв. під час відпочинку та вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 та іншим відпочиваючим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник конфлікт. В цей час на фоні раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 дістав з кишені ніж з маркувальним позначенням «COLUNBIR» та взявши його за рукоятку правою рукою, умисно наніс один удар лезом ножа у ділянку шиї зліва, чим спричинив ОСОБА_7 тілесне ушкодження, після отримання якого останній помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №294 від 16.01.2020 причиною смерті ОСОБА_7 являється колото-різане поранення шиї зліва по передньо-боковій поверхні в верхній третині з ушкодженням-пересіченням м`яких тканин та м`язів шиї зліва, зовнішньої сонної артерії зліва та внутрішньо яремної вени зліва, що супроводжувалося шоком-крововтратою.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

09.12.2019 слідчим суддею Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

30.01.2020 та 04.02.2020 до СВ Лубенського ВП подано клопотання про прийняття процесуальних рішень для забезпечення цивільного позову.

До матеріалів кримінального провадження долучений цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди на суму 500 000 грн. кожному.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 значиться право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0069 площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Дану земельну ділянку згідно вказаного витягу передано в оренду ТОВ «Агро-Альянс».

Крім цього, ОСОБА_6 має інвалідність, отже має відкриті рахунки в установах банків для отримання пенсій по інвалідності, різного роду соціальних виплат, а також будь-яких інших грошових надходжень, в тому числі і по виплаті орендної плати за земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка перебуває у платній оренді.

Враховуючи викладене слідчий вважає, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що належне ОСОБА_6 рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти які знаходяться на відкритих рахунках останнього в різних установах банків та кошти по виплаті орендної плати , необхідно накласти арешт у відповідності до п. 4 ч. 2, ч.5 ст. 170 КПК України, для забезпечення цивільного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 на задоволенні клопотання наполягає.

Підозрюваному ОСОБА_6 повідомлення про час та місце розгляду даного клопотання було направлено через начальника Полтавського слідчого ізолятора УДПС. Клопотання про бажання взяти участь у розгляді справи від підозрюваного не надходило.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 07.12.2019 були внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №000560 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

В межах даного кримінального провадження 07.12.2019 ОСОБА_6 було вручено підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.12.2019 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

30.01.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну підозри, тобто про підозру у вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

30.01.2020 та 04.02.2020 до СВ Лубенського ВП подано клопотання про прийняття процесуальних рішень для забезпечення цивільного позову.

03.02.2020 потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_8 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди на суму 500 000 грн. кожному.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч.6, ч.8 вищевказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Системний аналіз вказаних статей дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначені певні правила накладання арешту майна в межах виконавчого провадження. Так, арешт може бути накладений з метою забезпечення реального виконання рішення. Суд застосовує арешт співмірно обсягу наступних вимог, для чого повинен переконатися у вартості (точній або орієнтовній) виявленого майна.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що наведеним приписам не відповідає клопотання слідчого про арешт «всього рухомого і не рухомого майно боржника», яке не підлягає оцінці щодо вартості, а отже і співмірності наступних вимог.
В наступній вимозі слідчий ставить питання про арешт коштів на рахунках в банках. При цьому не надає суду відомості про відкриті рахунки підозрюваного в таких установах.
Разом з тим, в матеріалах клопотання маються відомості про те, що підозрюваному ОСОБА_6 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер :03:004:0069 площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, яку згідно витягу з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно передано в оренду ТОВ «Агро-Альянс».

Таким чином слідчий суддя вважає за можливе з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову потерпілих) накласти арешт на вищевказану земельну ділянку, задовольнивши клопотання слідчого частково.

При цьому, враховуючи категорію вказаної земельної ділянки, а також те, що вона перебуває в оренді, вважаю, що достатньою мірою втручання в речове право володільця майна є позбавлення права відчуження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001560 від 07.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.263, ч.2 ст.309 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0069 площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, яку згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно передано в оренду ТОВ «Агро-Альянс» () з позбавленням права відчуження, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1