КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1351/2020 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
про відмову у відкритті провадження
25 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року,
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року відмовлено у клопотанні слідчого Ірпінського відділу поліції Голловного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 .
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зявлятись за кожною вимогою до прокурора, слідчого та суду.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Витребувавши відповідно до ч. 1 ст. 422 КПК України з суду першої інстанції відповідні матеріали, перевіривши їх зміст, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , такою, що не може бути прийнята до апеляційного розгляду з таких підстав.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Так, ч. 1 ст. 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або відмову в його застосуванні;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
11-1) продовження відсторонення від посади;
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;
13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 309 КПК України також визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Таким чином, норми кримінального процесуального закону України чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, таким чином забезпечуючи апеляційне оскарження рішення суду.
Можливість оскарження ухвали слідчого судді, якою застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначеними правовими нормами не передбачено.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Більш того, частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Таким чином, ухвала слідчого суддіІрпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року, якою відмовлено у клопотанні слідчого Ірпінського відділу поліції Голловного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 . Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зявлятись за кожною вимогою до прокурора, слідчого та суду, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для прийняття до апеляційного розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року, а тому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Згідно ч. 5 ст. 399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ч.1 ст.9, ст.309, ст.307, ч. 4 ст.399 КПК України, суддя,-
У відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2020 року, - відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження та апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку згідно до положень ст. ст. 424, 426 КПК України.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2