Справа № 754/5206/20
У Х В А Л А
Іменем України

01 червня 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000971 від 15.10.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
04 травня 2020 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000971 від 15.10.2019 року, в якому просить накласти арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці - кадастровий номер :62:096:0038, яка відповідно до договору №КМБ/03/200 купівлі продажу майнових прав належить ОСОБА_5 .
Своє клопотання цивільний позивач обґрунтовує тим, що слідчим відділом Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000971 від 15.10.2019 року щодо привласнення грошових коштів службовими особами ТОВ «Київмонтажбуд», «Глобал Строй-3», ТОВ «Грассап Груп», ТОВ «Євро-Клінт» протягом 2014-2018 років під час укладання договорів купівлі-продажу майнових прав, зокрема з потерпілим ОСОБА_5 на суму 671 370 грн., тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування, потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ТОВ «Грассап Груп» про відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, в порядку ст.128,129 КПК України.
Підставою звернення із цивільним позовом стало вчинення Відповідачами дії, що мають ознаки ч. 5 ст. 191 КК України, внаслідок чого Позивачу була завдана майнова шкоди.
Один із злочинних епізодів наслідком якого було спричинення матеріальної шкоди Позивачу, полягає в тому, що починаючи з 08 червня 2016 року службові особи ТОВ «Грассап Груп» отримавши грошові кошти в сумі 671 370 грн. вартості майнових прав об`єкта нерухомості що знаходиться за будівельною адресою АДРЕСА_2 , не вводить в експлуатацію будинок, здійснюють дії по перепродажу квартир.
Як було зазначено в цивільному позові протиправні дії посадових осіб ТОВ «Грассап Груп» прямо суперечить умовам укладеного договору та вчиненні виключно з метою власного незаконного збагачення, що призвело до заподіяння Позивачу матеріальної шкоди в розмірі 671 370 грн.
Викладені в цивільному позові обставини вчинення кримінальних правопорушень, свідчать про наявність причино-наслідкового зв`язку між діями посадових осіб ТОВ «Грассап Груп» та спричиненням негативних наслідків, що проявились у завданні збитків Позивачу.
У судовому засіданні заявник підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував з приводу задоволення клопотання про накладення арешту.
Заслухавши думку прокурора, пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно ч. 3 ст. 174 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Частиною четвертою ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною десятою ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, матеріали клопотання містять достатні докази.
Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думкою заявника про накладення арешту на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу, зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя враховувати правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ст. 170 КПК України, з урахуванням положень ст. 167 цього ж Кодексу, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 107, 128, 131-132, 151, 170-173, 174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно: об`єкт незавершеного будівництва - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці - кадастровий номер :62:096:0038.
Негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Копія ухвали надіслати заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: