Житомирський апеляційний суд
Справа №295/684/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року. Колегія суддів Житомирського апеляційного суду у складі: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції з ДУ "Житомирська виправна колонія №4" апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 (далі ОСОБА_8 ) про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, -
в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України від покарання у виді позбавлення волі за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2017 за ст. 187 ч.1, 71 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2017 за ст. 187 ч. 1, 71 КК України. Твердить про необґрунтованість судового рішення, неповне врахування судом тих обставин, що він має 2 заохочення, за час відбування покарання у ОСОБА_9 зарекомендував себе з посередньої сторони, працює днювальним, усвідомив свою провину та став на шлях виправлення, є учасником АТО на сході України, підтримує зв`язок з рідними, яким потрібна його допомога.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, може бути застосоване до особи, яка раніше не відбувала покарання у виді позбавлення волі та раніше не звільнялася умовно-достроково і не вчиняла умисного злочину протягом невідбутої частини покарання, - після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_8 раніше судимий: 07.04.2014 Печерським районним судом м. Києва за ст. ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 21.11.2014 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 152 ч.1, 153 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4, 75, 76 КК України на 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 вирок від 21.11.2014 було змінено в частині іспитового строку та зменшено іспитовий строк до 2 років; 05.05.2017 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 187 ч.1, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 11 місяців. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.07.2017 вирок від 05.05.2017 змінено в частині призначеного покарання пом`якшено покарання за ст. 187 ч.1 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків - 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 за останнім вироком його попереднє ув`язнення у період з 14.11.2016 по 27.07.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання за останнім вироком 14.11.2016
Станом на час розгляду клопотання засудженого судом першої інстанції (30.03.2020) ОСОБА_8 відбув більше двох третин строку покарання за вищевказаним вироком від 05.05.2017
Разом з тим, згідно характеристики ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» від 16.03.2020. та довідки про заохочення та стягнення, ОСОБА_8 з 16.11.2016 відбував покарання у ДУ «Київський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав; з 07.09.2017 відбував покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», де допустив два порушення режиму тримання за користування мобільним телефоном та перешкоджання проведенню обшуку, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани правами начальника установи, три рази заохочувався правами начальника установи (оголошувалися подяки та було знято раніше накладене стягнення) за зразкову поведінку та ставлення до праці; з 27.08.2019 утримувався в ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20)», де характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав; з 20.11.2019 відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», режим тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав; працевлаштований робітником в господарчій обслузі колонії, не завжди відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, намагається дбайливо ставитись до майна установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, ввічливий з персоналом та виконує їх законні вимоги, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, бере участь у програмі «Фізкультура і спорт». Дві третини покарання відбув 31.11.2019. Рішенням колонії від 06.12.2018 відмовлено у застосуванні до ОСОБА_8 ст. 82 КК України. На спільному засіданні комісії ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 13.12.2019 відмовлено у застосуванні до ОСОБА_8 ст. 81 КК України, оскільки він не довів свого виправлення. Вину у скоєному злочині визнав, позову не має (а. с. 18-19, 20).
З огляду на сукупність вищевказаних обставин, висновки суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 , незважаючи на фактичне відбуття більше двох третин призначеного судом покарання, не довів свого виправлення, а тому відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, - відповідають фактичним обставинам справи та є обгрунтованими.

Тому доводи апеляціїйної скарги є необгрунтованими.

Підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції за доводами апеляціїйної скарги засудженого, навіть з огляду на зазначені ним в апеляціїйній скарзі сімейні обставини, коллегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: