№ 1-кп/756/731/20
В И Р О К

іменем України

03 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2019 року, близько 07 год., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota», моделі «Corolla», реєстраційний номер (надалі р.н.) НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині просп. Героїв Сталінграда, зі сторони вул. Маршала Тимошенка, у напрямку вул. Героїв Дніпра у м. Києві, порушив п. 12.1 ПДР України, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого, не впоравшись із керуванням вищевказаного автомобіля, виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «Toyota», моделі Corolla», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження: закрита травма лівого плеча у вигляді уламкового перелому великого горбика плечової кістки; закрита травма лівої гомілки у вигляді поперечного перелому нижньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням уламків.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав,розкаявся у вчиненому та показав, що 15 вересня 2019 року, близько 07 год., він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині просп. Героїв Сталінграда, зі сторони вул. Маршала Тимошенка, у напрямку вул. Героїв Дніпра у м. Києві з пасажиром в салоні, а саме ОСОБА_4 , та, внаслідок порушення вимог ПДР України скоїв дорожньо-транспортну пригоду за обставин і спричиненими наслідками, які викладені в обвинувальному акті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі (окрім цивільного позову), щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених обставин, дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину, відношення ОСОБА_6 до вчиненого злочину, ураховуючи особу винного, а також матеріали, що його характеризують, зокрема, що останній на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, однак з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, 27.01.2020, потерпілим ОСОБА_4 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (надалі ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ») про солідарне відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 46 987,70 грн.; про стягнення витрат пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого у сумі 8 000 грн. Також, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_6 завдану моральну шкоду в розмірі 50 мінімальних заробітних плат.
13.02.2020, потерпілим ОСОБА_4 було подано уточнений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в сумі 236 150,00 грн. та матеріальної шкоди, а саме витрат пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого на суму 8 000,00 грн., а також про стягнення матеріальної шкоди з співвідповідача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» у сумі 44 582,70 грн.
Із зазначеного позову, з урахуванням поданих уточнень убачається, що ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на свою користь матеріальну шкоду пов`язану з оплатою допомоги представника потерпілого у розмірі 8 000 грн., а також моральну шкоду у розмірі 236 150 грн.
Крім того, ОСОБА_4 уточненим позовом просить стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням та реабілітацією на загальну суму 44 582 грн. 70 коп.
В судове засідання представник співвідповідача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» двічі не з`явився, будь-яких заперечень (відзивів) щодо позовної заяви не подав.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити цивільний позов в межах доведеності, потерпілий та його представник просили задовольнити цивільний позов в повному обсязі посилаючись на доведеність всіх обставин; захисник та обвинувачений визнали позов частково, просили зменшити розмір відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу представника.
Суд, дослідивши матеріали заявленого цивільного позову, у тому числі уточненого позову, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2019 між ОСОБА_8 , якому на праві власності належить автомобіль марки «Toyota», моделі «Corolla», р.н. НОМЕР_1 та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АО/0701998), яким встановлено страхову суму на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 200 000,00 грн.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому вказаним законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, а саме: витрати, понесені ОСОБА_4 на лікування та реабілітацію у сумі 44 582,70 гривень, оскільки позивачем надані відповідні розрахункові документи (допустимі докази), які підтверджують розмір понесених витрат (том № 1 а.с. 52-64, 93-94).

За наведених підстав, суд вважає, що підлягають стягненню на відшкодування матеріальної шкоди з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»44 582 (сорок чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Щодо відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_6 судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованою суму цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн.

При цьому, суд враховує положення ст. 261 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (5% від 44 582,70 = 2 229,13).
Таким чином, ураховуючи, що ОСОБА_4 не має позовних вимог про стягнення з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» моральної шкоди, суд приходить до висновку, щоз ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 47 770,87 грн. (50 000,00 2 229,13 = 47 770,87)

Крім цього, суд відмовляє у позові в частині стягнення матеріальних витрат пов`язаних з оплатою допомоги представника потерпілого, оскільки згідно ст. 120 КПК України вказані витрати слід віднести до процесуальних витрат, які у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого.

Суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 (справа № 735/845/17, провадження № 51-8746км18), згідно якої суд має ретельно перевірити доводи щодо обґрунтованості розміру процесуальних витрат.

Так, згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України (частини 4, 5) розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги, що при розгляді даної справи представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 не у повній мірі виконані вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне визначити відшкодування витрат на правову допомогу за рахунок обвинуваченого у сумі 2 000 грн.

При вирішенні питання про речові докази, суд враховує положення ст. 100 КПК України та залишає автомобіль марки «Toyota», моделі «Corolla», р.н. НОМЕР_1 за належністю власнику.

Крім того, при ухваленні обвинувального вироку, суд враховує положення ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись статтями 124, 370, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 44 582 (сорок чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн. 70 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 47 770 (сорок сім тисяч сімсот сімдесят) грн. 87 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого у розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 3 052 (три тисячі п`ятдесят дві) грн. 98 коп. (УК в Оболонському районі м Києва 24060300, , МФО 899998, рахунок UA 4026006).
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року на автомобіль марки «Toyota», моделі «Corolla», р.н. НОМЕР_1 та залишити його за належністю власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1