Справа № 573/5/20
Номер провадження 1-кс/573/4/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

02 січня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Сумської області, Путивльського району, с. Червоне Озеро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не інваліда, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, раніше судимого:

1) 14.10.2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 297 КК України на 3 роки обмеження волі, 23.09.2013 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області звільнений умовно-достроково від відбування покарання;
2) 25.05.2018 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, в строк відбування покарання зарахувати попереднє ув`язнення на підставі ст. 72 КК України з 16.06.2014 по 08.12.2017, судимості не зняті та не погашені,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2020 року слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Білопільського відділення поліції перебуває кримінальне провадження №0000666 від 31.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння (а. с. 6-7).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.12.2019 року близько 18 год. 00 хв., більш точно встановити час не представилось за можливе, ОСОБА_5 разом з співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , братом співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та знайомими ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у приміщенні кухні квартири будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої, до 01 год. 00 хв. 31.12.2019 року.

У вказаний день та час, тобто 31.12.2019 року о 01 год. 00 хв., за столом кухні вказаної квартири, залишились сидіти ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , і в цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на завдання тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_5 діючи умисно, стоячи за столом в приміщенні кухні квартири, вищевказаного будинку, взяв до правої руки кухонного ножа, після чого наніс удар ножем в область живота ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота.

31.12.2019 року близько 03.01 год. ОСОБА_10 був доставлений до Білопільської ЦРЛ, де йому встановлений діагноз: «Проникаюче ножове поранення живота з пошкодженням тонкої кишки її брижейки». Згідно пункту 2.1.3.к «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затвердженої наказом № 6 від 17.01.1995 тілесні ушкодження у ОСОБА_10 відносяться до категорії тяжких.

Отже, здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 , наносячи ОСОБА_10 удар ножем в область живота заподіюючи при цьому фізичний біль та тілесні ушкодження, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння протиправне посягання на здоров`я іншої людини, порушення анатомічної цілісності її тканин, органів та функцій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання тілесних ушкоджень потерпілому, припускав і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У ході досудового розслідування даного кримінального провадження 31.12.2019 року о 17.40 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю Сумської області, Путивльського району, с. Червоне Озеро, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючому, не інваліду, не одруженому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючому, із професійно технічною освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 1) 14.10.2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 297 КК України до 3-х років обмеження волі, звільнений умовно-достроково від відбування покарання 23.09.2013 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області; 2) 25.05.2018 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, в строк відбування покарання зараховано попереднє ув`язнення на підставі ст. 72 КК України з 16.06.2014 року по 08.12.2017 року, судимості не зняті та не погашені, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31 грудня 2019 року о 17.20 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- оглядом місця події від 31.12.2019 року в домогосподарстві розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає підозрюваний ОСОБА_5 під час якого було виявлено та вилучено: 1) рушник білого кольору розмірами в межах 49х133 см, в смуги синього, червоного, зеленого та світло-коричневого кольорів, просяклий речовиною бурого кольору; 2) змиви з підлоги кухні на марлевому тампоні та контрольний зразок до змивів; 3) чохол з під ножа з матеріалу захисного кольору, розмірами в межах 55х150 мм на липучці; 4) ганчірка синього кольору з малюнком квітів розмірами в межах 47х40 см просякла речовиною бурого кольору; 5) 10 (десять) кухонних ножів; 6) складний ніж з пластиковою ручкою жовтого кольору з маркуванням на лезі «Stainless Steel»; 7) футболку зеленого кольору з написом «Strange» з плямами речовини бурого кольору; 8) сліди рук на трьох відрізках липкої стрічки;

- допитом свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 30.12.2019 року близько 18 -00 год., він разом із своїм племінником ОСОБА_10 , прийшли в гості до ОСОБА_5 та його співмешканки ОСОБА_7 , також вдома у них перебував ОСОБА_8 . Перебуваючи у них вдома, вони всі разом сіли за стіл у приміщенні кухні квартири будинку, де вживали спиртні напої, до 01 00 год. 31.12.2019 року. В подальшому 31.12.2019 року о 01-00 год., за столом кухні вказаної квартири, залишились сидіти ОСОБА_5 , він та ОСОБА_10 , і в цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , стоячи за столом в приміщенні кухні квартири, вищевказаного будинку, взяв до правої руки кухонного ножа, після чого наніс удар ножем в область живота ОСОБА_10 , який стояв поруч з ним;

- допитом потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив, що 30.12.2019 року близько 18.00 год. він із своїм дядьком ОСОБА_9 , прийшли в гості до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 . В цей час вони сіли за стіл в кухні та почали вживати спиртні напої. Близько 01 -00 год. ночі 31.12.2019 року на кухні залишились сидіти ОСОБА_9 , він та ОСОБА_5 цей час коли вони сиділи за столом, між ним виникла сварка в ході якої, ОСОБА_5 схопив зі столу ніж, та коли вони вже привставали із за столу, ОСОБА_5 завдав одного удару ножем в живіт в ліву частину;

- допитом свідка ОСОБА_8 , який підтвердив, що 30.12.2019 року до них в квартиру прийшли ОСОБА_9 та раніше не знайомий йому хлопець. Разом з ними сиділи на кухні та вживали спиртні напої ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Він же в цей час знаходився в залі та дивився телевізор. Також він чув сварку, яка мала місце на кухні, після якої до нього в залу зайшов вищевказаний раніше не знайомий хлопець та сказав, що йому погано (а. с. 27-45).

Вина ОСОБА_5 підтверджується також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, які згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може :

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, санкція даної статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що свідчить про те, що тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний може спонукати останньго до втечі. Підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає АДРЕСА_2 , що свідчить про відсутність постійного місця проживання.

На даний момент не встановлено всі обставини скоєного кримінального правопорушення, не виявлено точне знаряддя, яким було завдано ножове поранення потерпілому ОСОБА_10 , а вилучені в ході ОМП від 31.12.2019 року десять кухонних ножів могли не використовуватися при вчиненні вказаного злочину.

Існують розбіжності в показаннях свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_7 співмешканка ОСОБА_5 , та після вчиненого злочину останні тривалий час знаходилися разом тобто ОСОБА_5 міг вчинити вплив на ОСОБА_7 .

Також, необхідно врахувати, що як підозрюваний, так і потерпілі й усі встановлені на даний час свідки вчинення вказаного кримінального правопорушення проживають у одному населеному пункті, а саме: у м. Ворожба, Сумської області, а відтак, у разі застосування відносно

ОСОБА_5 менш обтяжливого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідка даної події, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів проти громадського порядку та проти життя та здоров`я особи на шлях виправлення не став, зловживає алкогольними напоями, що свідчить про можливість вчинення нових злочинів.
Таким чином, наявність наведених ризиків свідчить про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід, який припинив би подальшу злочинну поведінку і повністю забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відповідної репутації, а також те, що останній перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а також може чинити вплив на потерпілого.

Таким чином, наявність наведених ризиків свідчить про те, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід, який припинив би подальшу злочинну поведінку і повністю забезпечив виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене вище, з метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий вважає, що існує необхідність застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який би припинив подальшу злочинну поведінку і забезпечив реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали із зазначених вище підстав, вважають що менш тяжкий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 під час досудового розслідування останнього.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю заперечував та зазначив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не спричиняв, де саме потерпілий отримав ножове поранення йому не відомо. Крім того, саме він відвіз потерпілого на таксі додому до матері, яка викликала швидку допомогу. Зазначив, що наявність попередніх судимостей не свідчить беззаперечно про те, що він може вчинити новий злочин, чи вплинути будь-яким чином на потерпілого та свідків. Також він не має наміру ухилятися від досудового розслідування по даному провадженню, оскільки винним себе не визнає та зазначає про те, що ОСОБА_10 претензій до нього не мав, а хто саме спричинив йому ушкодження потерпілий не пам`ятає. Просить для встановлення всіх обставин справи застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він в цей час матиме змогу періодично працювати у Київській області.

Захисник за призначенням адвокат ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що слідчим та прокурором не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України, які ґрунтуються лише на припущеннях. Сам факт того, що особа раніше була засуджена за тяжких злочин, не може свідчити про подальшу антигромадську поведінку підозрюваного, який винним себе не визнає та маючи 31 грудня 2019 року змогу для втечі, цим не скористався.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 1 ст. 121 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних у їх сукупності. З огляду на викладене вище суд вважає, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є обґрунтованою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів приходить до висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, зважаючи на тяжкість покарання існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчим суддею враховується той факт, що на даний момент не встановлено всі обставини скоєного кримінального правопорушення, не виявлено точне знаряддя, яким було завдано ножове поранення потерпілому ОСОБА_10 , а вилучені в ході ОМП від 31.12.2019 року десять кухонних ножів, на думку слідчого, могли і не використовуватися при вчиненні вказаного злочину. Існують розбіжності в показаннях свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .

Крім того, суд враховує ту обставину, що як підозрюваний, так і потерпілий та всі встановлені на даний час свідки вчинення вказаного кримінального правопорушення проживають у одному населеному пункті, а саме у м. Ворожба Білопільського району Сумської області, тому у разі застосування відносно ОСОБА_5 менш обтяжливого покарання ніж тримання під вартою останній матиме можливість незаконно впливати зокрема, на потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_9 , що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, суд вважає не доведеним ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що притягнення раніше останнього до кримінальної відповідальності не може беззаперечно свідчити про вчинення в майбутньому нового злочину, оскільки останній за відомостями Ворожбянської міської ради задовільно характеризується, після відбуття покарання за минулий злочин, працевлаштувався у Київській області не офіційно, отже має постійний заробіток, проживає із співмешканкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , тобто у останнього наявні сталі соціальні зв`язки.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які були заявлені у клопотанні та частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, та необхідність застосування до підозрюваного найбільш обтяжливого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та він може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин, особи підозрюваного, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, заявлених ризиків, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому суд вважає, що саме такий запобіжний захід є достатнім, необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання можливим ризикам.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання без застосування електронного засобу контролю та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це;

2) цілодобово не відлучатися за межі місця фактично проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000666.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити терміном на два місяці з дня винесення даної ухвали, але не більше строку досудового розслідування, тобто по 28 лютого 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 03 січня 2020 року о 9-30 год.

Слідчий суддя:

Справа № 573/5/20

Номер провадження 1-кс/573/4/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резолютивна частина)
02 січня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Сумської області, Путивльського району, с. Червоне Озеро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не інваліда, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, раніше судимого:

1) 14.10.2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 297 КК України на 3 роки обмеження волі, 23.09.2013 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області звільнений умовно-достроково від відбування покарання;
2) 25.05.2018 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, в строк відбування покарання зарахувати попереднє ув`язнення на підставі ст. 72 КК України з 16.06.2014 по 08.12.2017, судимості не зняті та не погашені,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України, якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини.

Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.

На підставі наведено суд, з метою обґрунтованості доводів сторін, оголошує резолютивну частину ухвали.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст.303, 306 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання без застосування електронного засобу контролю та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це;

2) цілодобово не відлучатися за межі місця фактично проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000666.

Строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків визначити терміном на два місяці з дня винесення даної ухвали, але не більше строку досудового розслідування, тобто по 28 лютого 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено і проголошено 03 січня 2020 року о 09.00 год.

Слідчий суддя: