печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного в рамках кримінального провадження № 00000026,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного у кримінальному провадженні № 00000026 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі № 761/11074/19 на оприскувач самохідний JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, що належав СТОВ «Надія України», а на даний час належить на праві власності ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що на даний час відпала потреба у подальшому арешті оприскувача самохідного JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, а арешт накладено слідчим суддею необґрунтовано.

12 березня 2018 року СТОВ «Надія України» передало в заставу ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» оприскувач самохідний JOHN DEERE 4730, 2009 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , інвентарний номер 06040138, ДРН 26324ВН, з метою забезпечення виконання зобов`язань за генеральним договором про здійснення кредитних операцій.

З вказаної дати ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» має переважне право задовольнити свої вимоги до СТОВ «Надія України» за рахунок заставленого майна.

8 лютого 2019 року у зв`язку з утворенням заборгованості у СТОВ «Надія України» перед ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на оприскувач самохідний JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН.

12 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

12 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_6 було винесено постанову про арешт майна боржника, у т. ч. оприскувача самохідного JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН.

18 лютого 2019 року вказаний оприскувач було описано приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_6 та призначено відповідального зберігача.

09 квітня 2019 року вказаний оприскувач було передано на відповідальне зберігання іншому зберігачу.

30 травня 2019 року вказаний оприскувач було передано приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_6 Одеській філії ДП «СЕТАМ» на реалізацію.

До моменту накладення арешту на оприскувач ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі № 761/11074/19 вказаний оприскувач було описано з метою передання на реалізацію в межах Законів України «Про заставу», «Про виконавче провадження».

04 липня 2019 року вказаний оприскувач було придбано ОСОБА_4 на електронних торгах.

19 липня 2019 року ОСОБА_4 було здійснено повний розрахунок за придбаний оприскувач.

Представник власника майна зазначає, що на цих підставах ОСОБА_4 є власником оприскувача самохідного JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, однак не може зареєструвати вказане майно у Держпродспоживчслужбі, оскільки на майно накладений арешт. Отже, існує необхідність у скасуванні арешту, оскільки відпала потреба у його застосуванні і це необхідно для забезпечення реалізації права власності ОСОБА_4 на майно, яке він придбав як добросовісний набувач.

Представник власника майна до судового засідання не з`явилася, надала слідчому судді заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Доводи клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Слідчий ГСУ СБУ в судове засідання не з`явився, причини неприбуття не повідомив, що відповідно до ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі № 761/11074/19, було накладено арешт за клопотанням старшого слідчого в ОВС 4 відділу І управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні № 00000026 від 02.02.2019 року, зокрема, на оприскувач самохідний JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, що належав СТОВ «Надія України», а на даний час належить на праві власності ОСОБА_4

8 лютого 2019 року у зв`язку з утворенням заборгованості у СТОВ «Надія України» перед ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на оприскувач самохідний JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН.

12 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

04 липня вказаний оприскувач було придбано ОСОБА_4 на електронних торгах.

Придбання вказаного оприскувача на електронних торгах підтверджується відповідним актом про проведенні торги від 23 липня 2019 року. Акт про електронні торги відповідно до п. 8 розділу 10 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2019 року № 2831/5 є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

Таким чином, ОСОБА_4 є власником оприскувача самохідного JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, однак не може зареєструвати вказане майно у Держпродспоживчслужбі, оскільки на майно накладений арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі № 761/11074/19.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказане клопотання подане належною особою, виходячи з матеріалів, долучених до нього, а відтак є прийнятним до розгляду слідчим суддею.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 8 розділу 10 Порядку реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 акт про електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП),заява №31107/96,п.58, ЕСНR 1999-ІІ.) Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»,від 22 вересня 1994 року, Series A №296-А,п.42,та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99.пп.49-62,від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статі 1 Першого Протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»,пп.69 та 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються,та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п.50, Series A №98).

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 придбав майно на електронних торгах, що були проведені в межах виконавчого провадження, відкритого відносно особи, що була власником цього майна до такого придбання та яка фігурує в кримінальному провадженні. Придбання майна ОСОБА_4 , підтверджується актом про проведенні електронні торги. Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту зазначеного у клопотанні майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, тоді як слідчим, прокурором не було наведено жодних доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Вказаних висновків слідчим не спростовано, як і не надано слідчому судді обґрунтувань, які конкретно сліди кримінального правопорушення містить на собі оприскувач самохідний JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, що б дозволило перевірити відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України та виправдовувало подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного вважаю наявними підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року на оприскувач самохідний JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання представника власника майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, ст.372, ст.392, ст.532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі № 761/11074/19, в частині арешту оприскувача самохідного JOHN DEERE 4730, ДРН 26324ВН, що належав СТОВ «Надія України», а на даний час належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1