ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 січня 2020 року, у кримінальному провадженні № 0001566 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразового судимого, останній раз : 26.06.2019 р. вироком Садгірського районного суду м. Чернівців за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 6-ти місяців арешту, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 11.11.2019 р.,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України , -
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 січня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжено ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Строк відбуття покарання за цим вироком обчислено з монету фактичного затримання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.
Вирішено питання про речові докази по справі.
На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну

Провадження №11кп/822/193 /20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_8
скаргу, в якій просив рішення районного суду в частині призначеного йому

покарання - змінити, а саме, призначити йому покарання за ст.185 ч.2 КК України не пов`язане з позбавленням волі.

Вказує на те, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання не врахував тяжкість вчиненого ним злочину, його особу, ряд пом`якшуючих обставин, відсутність претензій з боку потерпілого, а також те, що він має ряд хвороб, що потребують профілактичних медичних заходів.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, яка вважає, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого, як необґрунтовану - без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, що ОСОБА_6 07.12.2019 р. приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи в м. Чернівці по вул. Білоруській, буд. 23, діючи умисно, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає повторно, протиправно, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «Toyota RAV 4 EV» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , таємно викрав зарядний пристрій марки «Toyota» моделі «EV G 9060-47190», ринкова вартість якого становить 17024 грн. 03 коп.. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями, спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 17024 грн. 03 коп.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Справу судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також судом роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Районний суд, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, допитавши обвинуваченого та дослідивши документи, які характеризують його особу, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужо мого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинене повторно, що не оспорюється ні обвинуваченим в поданій апеляційній скарзі, ні іншими учасниками судового провадження.

Що стосується доводів обвинуваченого в частині призначення йому менш суворого покарання, то колегія суддів приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме те, що останній є раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, по місцю проживання характеризується посередньо.
При цьому судом було вірно враховано і наявність в обвинуваченого складних захворювань, а саме те, що останній перебуває на обліку у лікаря нарколога, хворіє на гепатит «С», перебуває на «Д» обліку Чернівецького обласного центру боротьби зі Снідом та протитуберкульозному диспансері.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України вірно відніс його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілого.
Крім того, згідно ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, районним судом не встановлено.
Крім того, колегія суддів враховує спосіб та характер вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також те, що останній, будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив та звільнившись з місць позбавлення волі, повторно вчинив злочин середньої тяжкості.
Дані обставини свідчать про ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень.
Ні підставі викладеного, на думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з врахуванням вищевказаних обставин, особи винуватого, достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах, передбачених ч.2 ст.185 КК України.
Правових підстав для призначення засудженому покарання не пов`язаного з позбавленням волі немає.
Порушень кримінально-процесуального та кримінального закону під час розгляду справи судом першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновки суду про призначення обвинуваченому покарання, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий підпис ОСОБА_8
Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя ОСОБА_8