Справа №463/2419/20
Провадження №1-кс/463/1461/20
У Х В А Л А

13 квітня 2020 року Личаківський районний суд міста Львова

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 28 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення та проведення слідчої дії вручення ОСОБА_3 або його представнику адвокату ОСОБА_5 копій записів, здійснених за допомогою відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку та освідування 22-23 жовтня 2019 року у господарських приміщеннях ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000310 від 4 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, записаних за допомогою відеокамери марки CANON моделі Leptia HFR 806 на флеш носій Micro SD та два флеш носії 16 Gb в кількості 2 шт. із відеозаписом вказаних вище слідчих дій. Просить зобов`язати слідчого вручити йому або його адвокату копій зазначених вище відеозаписів і поновити строк на звернення зі скаргою.
Скаргу мотивує тим, що відповідно до п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 9, ч. 3 ст. 11, п. 8-10, 14, 15 ч. 3 ст. 42, ст. 55, ч. 2, 3 ст. 64-2, ч. 1 ст.174 КПК України він є добросовісним власником тимчасово вилученого, а пізніше арештованого майна, у кримінальному провадженні має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт і відповідно має права та обов`язки, передбачені КПК України для підозрюваного, обвинуваченого, в тому числі і на отримання копії відеозаписів обшуку, який згідно з ч. 2 ст. 104 КПК України є невід`ємним додатком до протоколу. Разом з тим, всупереч вищевказаних нормам КПК України у задоволенні його клопотання слідчим повторно було безпідставно відмовлено. Крім цього, оскаржувана постанова слідчого також не відповідає вимогам ч. 5, 6 ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить змісту обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотивів з посиланням на положення КПК України. Зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав 6 березня 2020 року.
В судове засідання скаржник не з`явився. Його представник адвокат ОСОБА_5 , який діяв на підставі ордера серії ЛВ № 047254 від 24 жовтня 2019 року, в судовому засіданні 7 квітня 2020 року скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, в судове засідання 13 квітня 2020 року не з`явився. Подав заяву, відповідно до якої скаргу підтримує, а її розгляд просив проводити у його відсутності.
Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив.
За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
12 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 про проведення слідчих дій, а саме вручення ОСОБА_3 або його представнику адвокату ОСОБА_5 копій записів, здійснених за допомогою відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку та освідування 22-23 жовтня 2019 року у господарських приміщеннях ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000310 від 4 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, записаних за допомогою відеокамери марки CANON моделі Leptia HFR 806 на флеш носій Micro SD та два флеш носії 16 Gb в кількості 2 шт. із відеозаписом вказаних вище слідчих дій.
Постановою слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 13 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000310 відмовлено в задоволенні зазначеного вище клопотання. Вказана постанова була скасована ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 лютого 2020 року в справі № 463/6707/19 та зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 12 грудня 2019 року.
Слідчий ОСОБА_4 на виконання вказаної вище ухвали слідчого судді повторно розглянув клопотання та виніс 28 лютого 2020 року оскаржувану постанову, якою повторно відмовив в задоволенні клопотання.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчий посилається, зокрема на те, що ОСОБА_3 станом на 12 грудня 2019 року не являється третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а тому не уповноважений користуватись правами підозрюваного. Крім того, вважає, що в главі 20 КПК України та в цілому в кримінальному процесуальному законодавстві не передбачено проведення слідчої дії вручення відеозаписів обшуку та освідування.
З такими доводами слідчого не можна повністю погодитись, виходячи з наступного.
Частинами 1, 2 статті 223 КПК України визначено, що слідчими діями є дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді. Інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме зі стороною обвинувачення в нерівних умовах.
22-23 жовтня 2019 року в приміщеннях, на території в яких свою діяльність здійснює ФОП ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 проводився обшук. Під час проведення обшуку у ОСОБА_3 було вилучено майно.
Відтак ОСОБА_3 є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт і має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, тому є учасником кримінального провадження, а тому має право отримати копії відеозаписів обшуку та освідування, заявляти інші клопотання передбачені діючим КПК України для учасника кримінального провадження, що передбачено ст. 64-2 КПК України.
Обшук житла та іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису, які є невід`ємною частиною протоколу обшуку, що передбачено статтею 236 КПК України.
Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні, що передбачено абзацом третім частини 2 ст. 104 КПК України.
Діючий КПК України не містить прямої заборони чи будь-якого обмеження в отриманні стороною копій відеозаписів проведення слідчим обшуку та освідування та не передбачає обмеження строку користування своїми правами скаржника, як учасника кримінального провадження.
З долучених до матеріалів скарги копій протоколів обшуку від 23 жовтня 2019 року та освідування особи від 22 жовтня 2019 року вбачається, що при проведенні обшуку та освідування особи здійснювався відеозапис вказаних слідчих дій за допомогою відеокамери марки CANON моделі Leptia HFR 806.
Підсумовуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що скаржник має право на отримання копій відеозаписів описаних вище слідчих дій.
Органом досудового розслідування на момент розгляду скарги не представлено інформації про надання скаржнику копій відеозаписів описаних вище слідчих дій, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Беручи до уваги положення даної норми, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слід зобов`язати слідчого повторного розглянути клопотання ОСОБА_3 від 12 грудня 2019 року.
Щодо строку на звернення зі скаргою, то такий не пропущено, оскільки оскаржувану постанову отримано 6 березня 2020 року, про що вказано у скарзі. Під час розгляду скарги не встановлено, що оскаржувану постанову отримано раніше вказаної дати в скарзі. Скаргу передано у відділення поштового зв`язку 16 березня 2020 року, тобто в строк визначений КПК України на оскарження постанови.
Керуючись вимогами ст.ст. 26, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 28 лютого 2020 року в кримінальному провадженні № 0000310 від 4 квітня 2019 року.
Зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 12 грудня 2019 року.
В задоволені решти вимог відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1