В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2020 Справа №607/11155/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження №0003718 від 18 листопада 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :
06 березня 2019 року близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_4 , який разом із ОСОБА_3 , перебували у громадському місці - біля входу в гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 12, виник злочинний умисел направлений на вчинення хуліганства.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, 06 березня 2019 року, близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у громадському місці - біля входу в гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 12, з хуліганських спонукань, підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс йому один удар стопою правої ноги в ділянку грудей, після чого умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_3 наніс ще один удар кулаком правої руки в ділянку голови із лівої сторони та один удар кулаком лівої руки в ділянку голови із правої сторони потерпілому ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_3 наніс один удар стопою правої ноги в ділянку живота ОСОБА_7 та схопивши двома руками за верхній одяг останнього, кинув його на асфальтне покриття.
В цей час, до злочинних дій ОСОБА_3 , приєднався ОСОБА_4 , який реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, підійшов до ОСОБА_7 та умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя із лівої сторони.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 завдано сильного фізичного болю.
Крім цього, внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілому ОСОБА_7 наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканності.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, погодившись зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду. Показав, що перебуваючи біля гуртожитку по вул.Текстильна, 12 в м.Тернополі підійшов до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та почав їх бити. Коли він кинув ОСОБА_7 на асфальтне покриття до нього приєднався ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, погодившись зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду. Показав, що він завдав ОСОБА_7 лише один удар кулаком в ділянку обличчя.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив про відсутність жодних претензій до обвинувачених та просив їх суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченими зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України, тобто хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене групою осіб.

Такожпроаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України, тобто хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, з урахуванням думки потерпілого, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період його дії покласти на нього передбачені п.1 п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без відбування покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, з урахуванням думки потерпілого, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , у період його дії покласти на нього передбачені п.1 п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без відбування покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

На підставі п.1 п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

На підставі п.1 п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1