Справа № 161/877/20 Провадження №11-кп/802/287/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0004836 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В :
Вказаним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, підприємець, неодружений (проживає у громадському шлюбі), раніше судимий:
1) вироком Апеляційного суду Волинської області від 27 травня 2014 року за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 серпня 2014 року вирок Апеляційного суду Волинської області від 27 травня 2014 року змінено та призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, і на підставі ст. ст. 75; 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
2) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області 09 серпня 2016 року за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 26 березня 2018 року на підставі ухвали Ківерцівського районного суду від 23 березня 2018 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців 24 дні,

засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Вироком вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винний та засуджений за те, що він 18.12.2019 близько 09.50 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Там-Там», що за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 43, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно намагався викрасти із торгівельних полиць напій слабоалкогольний «Рево» ємністю 500 мл у кількості чотирьох банок вартістю по 21,45 грн кожна, 2 плитки шоколаду «Milka Choco Jelly» вартістю по 53,64 грн кожна, 1 плитку шоколаду «Milka Choco & Biscuit» вартістю 52,16 грн, 1 плитку шоколаду «Milka Peanut Caramel», вартістю 52,16 грн, всього товару на загальну суму 297,40 грн, заховавши його в кишені куртки. Після чого, пройшов повз каси гіпермаркету, не розрахувався за вказаний товар, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з приміщення гіпермаркету «Там-Там» був затриманий працівниками торговельного закладу.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію своїх дій, вважає вирок суду в частині призначеного покарання необґрунтованим. Посилається на те, що призначаючи покарання судом не враховано, що він щиро розкаюється, офіційно працює, в нього наявна хвороба, яка потребує амбулаторного лікування. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та призначити йому більш м`яке покарання у виді виправних робіт або штрафу.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу підтримав та просив змінити вирок в частині призначеного покарання, міркування прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Разом з тим, апеляційний суд доходить висновку, що, призначаючи покарання, суд першої інстанції обґрунтовано обрав обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, у виді арешту, однак передчасно прийшов до висновку щодо строку покарання, а саме трьох місяців арешту.
Так, згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
У відповідності до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Між тим, апеляційний суд знаходить, що судом першої інстанції при визначені строку покарання обвинуваченому не в повній мірі враховано усі обставини, що пом`якшують його покарання, зокрема щире каяття, а також незначну кількість та вартість викрадених продуктів.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину і розкаявся у вчиненому.
Завдані злочинами збитки відшкодовані, у зв`язку з чим представник потерпілого не має до обвинуваченого ніяких претензій, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.
Також слід врахувати, що загальна сума викраденого майна складає 297,40 грн., тобто не є надто великою.
Із урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за можливе пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_7 призначене судом покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на мінімальний строк, проте яке слід відбувати реально.
Визначаючи такий вид покарання на мінімальний його строк, суд апеляційної інстанції враховує особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також обставини вчинення злочину, його наслідки, розмір та вартість викраденого.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідатиме вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, та не є надто суворим чи м`яким.
Що стосується доводів апеляційної скарги про можливість призначення ОСОБА_7 покарання у виді виправних робіт, то вони є безпідставними, оскільки не підтверджені документально.
Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити частково та змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, зменшивши строк покарання у виді арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Зменшити призначене судом ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 (одного) місяця арешту.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: