Ухвала
іменем України
26 травня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-551ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 4 грудня 2019 року щодо нього в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384,

встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2020 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність належного обґрунтування істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуло б за собою безумовне скасування судового рішення. Зокрема, вказано, що, обґрунтовуючи незаконність судового рішення, засуджений, серед іншого, посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Крім того, зверталася увага засудженого на те, що на порушення ч.3 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі не зазначено про бажання брати участь у касаційному розгляді. Також було вказано на необхідність надання додатків до касаційної скарги, необхідних для надіслання сторонам кримінального провадження та учасникам судового провадження.

На виконання ухвали касаційного суду засуджений ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу, перевіривши яку, суд установив, що зазначених в ухвалі Верховного Суду від 10 березня 2020 року недоліків не усунуто.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що у повторно поданій касаційній скарзі засуджений знову заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вказує на неповноту судового розгляду, недостовірність доказів, що згідно з вимогами статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. Фактично скарга, подана на виконання ухвали Верховного Суду від 10 березня 2020 року дублює зміст касаційної скарги, поданої засудженим ОСОБА_4 3 березня 2020 року.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Частина 4 ст. 429 КПК Українипередбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Ураховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 4 грудня 2019 року щодо нього в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 повернути особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3