Справа № 686/5631/20
Провадження № 1-кс/686/5366/20
УХВАЛА
Іменем України

22 квітня 2020 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000215 від 28.12.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21 квітня 2020 року слідчий першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням погодженим з прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 про накладення арешту на 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №199155350 від 06.02.2020 року належить на праві спільної часткової приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
28.12.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне правопорушення, відомості до якого внесено за №0000215 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.
У даному кримінальному провадженні 31 січня 2020 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниця, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України.

Під час слідства встановлено, що упродовж з 23.12.2019 по 30.01.2020, помічник чергового чергової частини Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , який відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» являється працівником правоохоронного органу, спільно з ОСОБА_6 та іншими, не встановленими на даний час досудовим розслідуванням особами діючи умисно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів підбурили ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди в розмірі 650 доларів США за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, службовій особі, яка займає відповідальне становище слідчому слідчого відділення Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 .

Окрім цього, згідно досягнутої домовленості із ОСОБА_7 , зазначені вище грошові кошти останній передасть ОСОБА_6 , а той в свою чергу - ОСОБА_5 для подальшої передачі слідчому слідчого відділення Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 .

Так, на виконання досягнутої домовленості, 31.01.20120 о 14.56, перебуваючи у приміщенні торгівельного центру «Жовтень», за адресою:м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 34, ОСОБА_7 передав грошові кошти у сумі 650 доларів США ОСОБА_6 , після чого останній був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Крім того, що упродовж з 23.12.2019 по 30.01.2020, помічник чергового чергової частини Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , який відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» являється працівником правоохоронного органу, спільно з ОСОБА_6 та іншими, не встановленими на даний час досудовим розслідуванням особами діючи умисно, в особистих інтересах, з корисливих мотивів підбурили ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди в розмірі 650 доларів США за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності, службовій особі, яка займає відповідальне становище слідчому слідчого відділення Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 .

Окрім цього, згідно досягнутої домовленості із ОСОБА_7 , зазначені вище грошові кошти останній передасть ОСОБА_6 , а той в свою чергу - ОСОБА_9 для подальшої передачі слідчому слідчого відділення Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , хоча наміру передавати будь-кому кошти у сумі650 доларів США ОСОБА_5 не мав.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими, не встановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , створили умови, при яких потерпілий був упевненим, що тільки передача ним грошових коштів слідчому слідчого відділення Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 є запорукою прийняття рішення на його користь.

Після цього, ОСОБА_7 будучи введеним в оману та довіряючи ОСОБА_5 , який за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими, не встановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, 31.01.20120 о 14.56, перебуваючи у приміщенні торгівельного центру «Жовтень», за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 34, передав грошові кошти у сумі 650 доларів США ОСОБА_6 .

У вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України підозрюється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, працюючий на посаді помічника чергового Київського відділенні поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, про що йому 31.01.2020 вручено письмове повідомлення.

ОСОБА_5 31.01.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 369 КК України, тобто підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна.

Таким чином, санкцією ч. 3 ст. 369 КК України передбачено можливість застосування такого виду покарання, як конфіскація майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №199155350 від 06.02.2020, 1/3 частки права спільної часткової приватної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 28,4 кв.м належить ОСОБА_5 .

Слідчий, будучи належним чином повідомлений про розгляд клопотання в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду останнього.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві спільної часткової приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державним реєстром іпотек, Єдиним реєстром заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №199155350 від 06.02.2020 року належить 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя вважає, що доведена необхідність накладення арешту на вказане майно підозрюваного шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Керуючись ст. ст.170,171,172,173, 371,372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №199155350 від 06.02.2020 року належить ОСОБА_5 на праві спільної часткової приватної власності з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, шляхом тимчасового позбавлення права на її відчуження.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1