Єдиний унікальний номер 735/901/19
Номер провадження 1-кп/728/35/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 22 грудня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Енгельс Саратовської області, житель АДРЕСА_1 , не працює, освіта професійно-технічна, не одружений, судимості не має, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 21 грудня 2018 року близько 20 години вечора, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на дорозі по вулиці Київській в смт. Короп Чернігівської області біля господарства № 40, під час сварки, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком руки в область обличчя потерпілому ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної черепно-лицевої травми, яка виражалась забоєм м`яких тканин правої скроневої ділянки голови, забійною раною верхньої губи рота, переломом верхньої щелепи зліва зі зміщенням фрагментів та розповсюдженням тріщин на зовнішню стінку лівої очниці, в тому числі і на лобну кістку, крововиливом у пазуху тіла верхньої щелепи зліва, незначним крововиливом під лівий листок твердої мозкової оболонки на рівні лобно-скроневої ділянки головного мозку, крововиливами у м`які мозкові оболонки на рівні правої тім`яної та лівої лобно-скроневої ділянок головного мозку, вогнищевими внутрішньо-мозковими крововиливами на рівні його підкіркових структур з обох сторін, вогнищами забою головного мозку на рівні нижньої (базальної) поверхні обох лобних та лівої скроневої доль.
Особливості характеру та локалізації тілесних ушкоджень, які були встановлені в області обличчя забійної, невеликих розмірів (0,5х0,5 см) рани верхньої губи рота, локально-конструкційного перелому верхньої щелепи зліва з формуванням фрагментів, зміщенням їх та розповсюдженням тріщин на зовнішню стінку лівої очниці, в тому числі і лобну кістку, які в комплексі відносяться до тілесних ушкоджень небезпечних для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості.
Тілесне ушкодження в області правої скроневої ділянки голови, морфологічні властивості та особливості розташування ушкоджень структур головного мозку і його оболонок (асиметричне розташування, незначний крововилив під лівий листок твердої мозкової оболонки на рівні лобно-скроневої ділянки, крововиливи у м`які мозкові оболонки на рівні правої тім`яної та лівої лобно-скроневої ділянок головного мозку, вогнища його забою на рівні нижньої (базальної) поверхні обох лобних та лівої скроневих доль, вогнищеві внутрішньомозкові крововиливи на рівні підкіркових структур головного мозку з обох сторін (так звані «вогнища внутрішньої контузії» обумовлені резонансною кавітацією по Гросу) за ступенем тяжкості, як такі, що могли бути обумовлені комплексом однієї травми в умовах падіння на площині та як такі, що супроводжувались розвитком загрозливого для життя явища у вигляді коми, в комплексі відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю та пояснив, що 21 грудня 2018 року він знаходився в магазині та пив пиво. У нього виникла сварка з потерпілим ОСОБА_6 , під час якої він його вдарив, внаслідок чого останній впав, у зв`язку із чим обвинувачений перевернув потерпілого та пішов додому.

ОСОБА_3 зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо його не наказувати.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

3. Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 21 грудня 2018 року він зайшов у магазин в смт. Короп, в якому знаходилися покупці, Дойкова, її сестра та брат, чоловік продавщиці та ОСОБА_3 , який приставав до покупців. Більше він нічого не пам`ятає.
Коли ОСОБА_3 чіплявся до людей, то він йому зробив зауваження. Все це відбувалося в магазині. ОСОБА_3 вдарив його рукою у висок, у зв`язку з чим він знаходився на лікуванні. Інші особи бачили заподіяння удару. Після удару він нічого не пам`ятає. До свідомості він прийшов лише через 2 дні в м. Чернігові.
ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп`яніння і нецензурно висловлювався, вів себе неадекватно, пристаючи до людей в магазині.
Вони вийшли на крильце, свідки залишалися в магазині. Чи були свідки на крильці, він не пам`ятає. Хто запропонував вийти з магазину теж не пам`ятає.
ОСОБА_3 відшкодував йому збитки і на час завершення розгляду справи потерпілий не має претензій до обвинуваченого, в судовому засіданні пояснив, що необхідно призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

4. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2018 року вона знаходилась в магазині, де обвинувачений чіплявся до людей, зокрема до ОСОБА_8 , а потім до неї, в свою чергу ОСОБА_6 заступився за ОСОБА_7 , у зв`язку із чим між обвинуваченим та потерпілим виникла сварка.

ОСОБА_7 пояснила, що вона не бачила, як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 , але бачила як у останнього йшла кров.

5. В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює продавцем в магазині і працювала в день, коли між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, самої розмови і бійки вона не бачила, але чула крик, а коли вийшла на вулицю, побачила, що ОСОБА_6 лежить без свідомості і у нього була кров, у зв`язку із чим викликала швидку.

6. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він бачив як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав і вдарився головою, у нього була кров, а тому ОСОБА_10 підбіг до нього і перевернув.

7. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що взимку 2018 року, коли він знаходився біля двору своєї тітки, бачив як потерпілий лежав на землі і у нього була кров. Інших обставин свідок не бачив.

8. В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що 21 грудня 2018 року біля магазину в смт. Короп Чернігівської області виникла сварка між її чоловіком, потерпілим та обвинуваченим. Зокрема, свідок бачила як обвинувачений наніс удар в голову потерпілого і останній впав на землю вдарившись о бордюр, він втратив свідомість.

9. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000415 від 22 грудня 2018 року (Т. 1 а.с.к.п. 1) підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

10. Постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 13 березня 2019 року (Т.1 а.с.к.п.18) перекваліфіковано кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні № 0000415 зі статті 128 КК на частину першу статті 121 КК.

11. В протоколі огляду місця події від 21 грудня 2019 року (Т. 1 а.с.к.п.41-45) відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 КПК.

Так, при огляді місця події ділянки дороги вулиці Київська в смт. Короп Чернігівської області біля магазину «Продукти» № 7 Коропського РПС № 38 було встановлено, що на момент огляду узбіччя та ділянка дороги вкриті укатаним снігом. На відстані 1,5 метра від бардюра правого узбіччя на снігу виявлено пляму бурого кольору, схожу на кров, з якої на клаптик вати було відібрано зразок та вилучено. Пляма бурого кольору виявлена навпроти огорожі господарства № 40.

Ділянка, що оглядалась, на момент огляду освітлювалася світлом з вуличних стовпів електромережі.

Проведено відповідне фотографування та складено схему до протоколу огляду місця події.

12. Постановою від 22 грудня 2018 року (Т. 1 а.с.к.п.46) відповідно до статті 98 КПК було визнано речовим доказом ватний тампон з папером білого кольору, які було вилучено в ході огляду місця події від 22 грудня 2018 року.

13. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 грудня 2018 року (Т. 1 а.с.к.п.48) відповідно до статті 85 КПК прямо підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження та підтверджує, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 1,8%.

14. Заявою від 18 січня 2019 року (Т.1 а.с.к.п.63), на яку прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, підтверджується позиція потерпілого на притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

15. Клопотання про призначення експертизи та ухвала слідчого судді Коропського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2019 року (Т. 1 а.с.к.п.75,76) підтверджують здійснення судового контролю за проведенням слідчих дій в порядку статей 242-244 КПК.

Так, по справі, для визначення наявності у потерпілого тілесних ушкоджень, їх ступеню та причин виникнення було призначено судово-медичну експертизу.

16. Висновок експерта № 21 від 28 січня 2019 року (Т. 1 а.с.к.п. 82-84), зміст якого відповідає статті 102 КПК і яким підтверджується характер тілесних ушкоджень у потерпілого, можливість їх заподіяння, в тому числі, за умов, вказаних потерпілим.

17. Клопотання про призначення додаткової експертизи та ухвала слідчого судді Коропського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2019 року (Т. 1 а.с.к.п.82,83) підтверджують здійснення судового контролю за проведенням слідчих дій в порядку статей 242-244 КПК.

Так, по справі, для з`ясування механізму утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було призначено додаткову судово-медичну експертизу.

18. Висновок експерта № 33 від 19 лютого 2019 року (Т. 1 а.с.к.п. 96-100), зміст якого відповідає статті 102 КПК, яким підтверджується характер тілесних ушкоджень у потерпілого, можливість їх заподіяння, в тому числі, за умов, вказаних потерпілим.

19. Повідомлення про підозру (Т. 1 а.с.к.п.105-107), на яке прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, в ньому відображено обставини вчинення правопорушення, в якому підозрювався і в подальшому обвинувачувався ОСОБА_3 .

20. Клопотанням та ухвалою слідчого судді Коропського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2019 року (Т. 1 а.с.к.п.114-117) на які прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, підтверджується обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

21. Постановою від 3 квітня 2019 року (Т. 1 а.с.к.п. 178), на яку прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, підтверджується зупинення досудового розслідування, а постановою від 31 травня 2019 року (Т.2. а.с.к.п.1) підтверджується відновлення досудового розслідування.

22. Протоколом затримання (Т.2 а.с.к.п. 43-44) на який прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення підтверджується дата та час затримання обвинуваченого.

23. Повідомлення про зміну раніше пред`явленої підозри (Т. 2 а.с.к.п.55-56), на яке прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, в ньому відображено обставини вчинення правопорушення, в якому підозрювався і в подальшому обвинувачувався ОСОБА_3 .

24. Розпискою потерпілого (а.с.к.п.119) підтверджується відшкодування обвинуваченим збитків ОСОБА_6 та відсутність з його сторони претензій.

25. Дані, які характеризують обвинуваченого відображені в заяві про видачу паспорту та паспорті серії НОМЕР_1 , інформації щодо судимості, інформації щодо перебування на медичному обліку, характеристиках з місця проживання, довідці про склад сім`ї, свідоцтві про смерть, свідоцтві про народження, характеристиці з місця служби (Т. 2 а.с.к.п. 62, 68, 69,70, 71-72, 78, а.с.к.п. 117-118, 120-121).

ІV. Оцінка Суду.

26. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 3-25).

27. З іншої сторони обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 КК визнав (див. пункт 2).
Також захисником надано додаткові докази, які характеризують обвинуваченого (див. пункт 25) та розписку потерпілого (див. пункт 24).

28. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує:
28.1. В даному випадку показання потерпілого (див. пункт 3), свідків (див. пункти 4-8) логічно пов`язані між собою, узгоджуються з матеріалами справи, підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину). Такі показання можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки Суд безпосередньо їх сприймав під час судового засідання, що відповідає частині четвертій статті 95 КПК.

Зокрема, як сам обвинувачений, потерпілий, так і свідки підтвердили виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, наявність у потерпілого тілесних ушкоджень за результатами конфлікту.

28.2. Наведені показання повністю відповідають і узгоджуються із зазначеними вище висновками експертизи (див. пункти 16-18), які підтверджують характер тілесних ушкоджень у потерпілого, можливість їх заподіяння, в тому числі, за умов, вказаних потерпілим.

28.3. В свою чергу, показання обвинуваченого (див. пункт 2) також підтверджують, що між ним та потерпілим виник конфлікт, в ході якого обвинувачений заподіяв потерпілому тілесні ушкодження.

29. Отже, Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

30. Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

31. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

32. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

32.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

32.2. Добровільне відшкодування завданого збитку проявилося в проведенні обвинуваченим грошової компенсації потерпілому внаслідок якої останній наголосив на тому, що претензій до обвинуваченого не має (див. пункти 3,24).

32.3. Відповідно до частини другої статті 66 КК таку обставину, як відсутність претензій потерпілого та його вимог про призначення суворого покарання Суд визнає такою, що пом`якшує покарання.

33. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 337 КПК, частини другої статті 67 КК, Суд не бере до уваги вказану стороною обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи з інвалідністю, оскільки в обвинуваченні не зазначалась дана обставина і докази про інвалідність особи щодо якої було вчинено злочин стороною обвинувачення не надавались і Судом не досліджувались.

34. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

34.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

34.2. враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

34.3. особу винного його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність хворої матері;

34.4. наявність постійного місця проживання та посередньої характеристики за таким, позитивної характеристики за місцем служби;

34.5. наявність обставини, що обтяжує покарання;

34.6. те, що він судимості не має.

35. Також, враховуючи, що в даному конкретному випадку Судом було встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання (див. пункт 32), які з урахуванням особи винного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і відповідно до частини першої статті 69 КК є підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

36. Обґрунтовуючи можливість застосування частини першої статті 69 КК в даних правовідносинах Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 69 КК в правовідносинах, що розглядаються і свідчить, що «держава в особі сторони обвинувачення» знаходиться на позиції, що наявність в правовідносинах, що розглядаються пом`якшуючих обставин, з урахуванням особи винного, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

37. Далі Суд зазначає, що він розуміє, що ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Суд, посилаючись при призначенні покарання на статтю 69 КК, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

38. Так, вчинення злочину, що інкримінується обвинуваченому безпосередньо пов`язано із «завданням негативних наслідків потерпілому», а тому відшкодування обвинуваченим завданих збитків (див. підпункт 32.2.) демонструє наявність «компенсації» за вчинене і пов`язано із усуненням негативних наслідків від вчиненого, що свідчить проте, що такі дії в даних правовідносинах істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.

Це досить чітко прослідковується у взаємозв`язку із іншою, визнаною Судом пом`якшуючою обставиною - відсутність претензій потерпілого та його вимог про призначення суворого покарання (див. підпункт 32.3.), яка свідчить про те, що потерпілий внаслідок «компенсації негативних наслідків від злочину» висловив своє відношення до дій обвинуваченого і така позиція вказує, що винуватець не є для нього небезпечним і як наслідок демонструє «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

При цьому, щире каяття обвинуваченого (див. підпункт 32.1.) допомагає врахувати особу обвинуваченого і має наслідком позитивний вплив, як на потерпілого, так і характеризує «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

39. Наведене в своїй сукупності істотно знижує тяжкість вчиненого злочину і встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

40. Також, поряд з іншим, визначаючи можливість застосування статті 69 КК в даній справі Суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК).
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

41. За таких обставин, Суд знаходить, що відсутні підстави для обрання покарання ОСОБА_3 , не пов`язаного з позбавленням волі.

Але виходячи із особливостей даних правовідносин, йому на підставі частини першої статті 69 КК необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таке покарання в даній ситуації враховує «принцип пропорційності», справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, можливість його призначення передбачена законом (стаття 69 КК), воно не становитиме «особистий і надмірний тягар для особи».

42. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

43. Цивільний позов по справі не заявлявся.

44. Відповідно до статті 100 КПК речові докази: ватний тампон з папером білого кольору, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

45. Процесуальні витрати по справі відповідно до статті 124 КПК відсутні.

46. Крім того, виходячи з матеріалів справи, оцінивши в сукупності всі обставини в даному конкретному випадку, враховуючи в тому числі: вагомість наявних доказів, поряд з іншими доказами, тяжкість покарання, за вчинене діяння, вік та стан здоров`я ОСОБА_3 , міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, наявність постійного місця проживання, репутацію, майновий стан, Суд знаходить вагомими обставини про те, що до набрання вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України та із застосуванням частини першої статті 69 Кримінального кодексу України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 11 червня 2019 року.

3. Речові докази: ватний тампон з папером білого кольору, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

4. До набрання вироком законної сили раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

5. Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, який необхідно рахувати починаючи з 11 червня 2019 року по день набрання даним вироком законної сили.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1