У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000082 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, вважається не судимим,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 29 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
Подане клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29 березня 2019 року прокуратурою Закарпатської області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні об`єднані кримінальні провадження № 0000082 від 29.03.2019, № 0000243 від 30.07.2019, №0000246 від 30.07.2019, №0000247 від 30.07.2019, №0000248 від 30.07.2019, №0000249 від 30.07.2019, №0000250 від 30.07.2019, №0000275 від 21.08.2019, №0000280 від 23.08.2019, №0000281 від 30.07.2019.
У даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 , за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
Слідчий в клопотанні зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.307 КК України ( на даний час обвинувальний акт перебуває на розгляді в Ужгородському міськрайонному суд) на шлях виправлення не став, а вчинив нові злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів за наступних обставин.

Так, 10.08.2019 ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою протиправного збагачення, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», повторно, з корисливим мотивом, за попередньою змовою із невстановленою особою,, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , незаконно збув за 3000 гривень громадянину із зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , який був залучений до контролю зща вчиненням злочину у формі оперативної закупки, поліетиленовий пакет із прозорою порошкоподібною речовиною білого кольору «метамамфетамін», обіг якого заборонений.

Окрім цього, 17.09.2019 року о 07 годині 10 хвилин під час проведення обшуку на підставі ухвали Бориспільського районного суду Київської області за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та прямокутний предмет із пресованою речовиною рослинного походження коричневого кольору, які згідно проведеного спеціалістами Закарпатської митниці ДФС в ході обшуку експрес тесту містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Дані наркотичні засоби ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , до моменту його затримання та вилучення працівниками правоохоронних органів, що мало місце 17.09.2019 о 07 годині 10 хвилин.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинене повторно.

17 вересня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях (злочинів) обґрунтовано підозрюються:

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, приватний підприємець, на даний час притягується до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.307 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом обшуку від 17.09.2019, протоколом огляду грошових коштів від 10.08.2019, протоколом огляду покупця, який здійснює оперативну закупівлю та вручення йолму грошових коштів від 10.08.2019, протоколом про вручення спеціальних технічних засобів, спроямованих на фіксацію ходу і результатів негласного розхшукового заходу від 10.08.2019, протоколом огляду і вилучення у покупця товарів, закуплених в результаті проведення опепративної закупівлі від 10.08.2019, протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 12.08.2019, протколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , висновками судових експертиз, та іншими матеріалами зібраними в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2019, щодо ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави в розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, в сумі 144075,00 грн. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 15.11.2019 року. Відповідно до ухвали Закарпатського апеляційного суду, розмір застави збільшено на 300 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

На даний час, у даному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду необхідних слідчих та процесуальних дій для завершення досудового розслідування, зокрема: додатково допитати підозрюваного ОСОБА_5 , по обставинам справи, долучити до матеріалів кримінального провадження ухвалу Закарпатського апеляційного суду, щодо надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, встановити та допитати як свідків осіб, які брали участь у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , повідомити про зміну раніше повідомленої підозри, у зв`язку із надходженням висновків судових експертиз, повідомити про проведення негласних слідчих дій щодо особи, здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України, сформувати обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також в разі необхідності провести і інші слідчі та процесуальні дії спрямовані на доведення вини ОСОБА_5 , які виникнуть в ході проведення зазначених вище слідчих та процесуальних дій, проведення яких, неможливо у 2-х місячний термін.

Відповідно, є також необхідність у продовженні строку запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 як виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовується наявністю наступних ризиків передбачених у п. п. 1, 2 , 3, 4 ,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, а також на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких, санкція за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним розповсюдженням наркотичних засобів, розповсюдження яких негативно впливає на суспільне життя в цілому, враховуючи наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також зважаючи на те, що завершити досудове розслідування в строк неможливо, так як необхідно провести ряд слідчих і процессуальних дій, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , до чотирьох місяців.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні вказав, що на його думку відсутня обгрунтована підозра та не вбачається навність ризиків передбачених ст.177 КПК України, у зв`язку із чим просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Окрім того вказав на те, що клопотання має бути подано до суду за п`ять днів до закінчення строку попередньої ухвали . Оскільки строк слідчим не дотримано , вважає що втрачено право слідчого і прокурора на звернення з клопотанням.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні погодився з доводами захисника.
Заслухавши думку слідчого та прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника підозрюваного, підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
19 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000082 від 29 березня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, із визначенням застави в розмірі 75 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 144 075 гривень.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 29 березня 2019 року продовжено до 22.02.2020 року.
Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч.2 ст. 283 КПК України, не можливо, у зв`язку із об`єктивними причинами.Зокремавстановлено, що у ході досудового розслідування було призначено ряд судових експертиз .
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовженнястроку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування ; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним та наявність ризиків.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якого йому вручена.
Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)
При цьому слідчим суддею при обранні та продовженні дії запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування ( продовження ) дії запобіжного заходу.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяк их злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ,5 ч.1 ст.177 КПК України.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, наявність підстав вважати, що останній, перебуваючина волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, може перешкоджати повному,всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідкив разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаних злочинів, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.
Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може впливати на свідків з метою зміни їх показів на свою користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності, самостійно або через знайомих, шляхом вмовляння, погроз або іншим способом.
До того ж, крім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, не працює, не має постійного джерела доходу, стан його здоров`я, що не спростовує наявність встановлених слідчим суддею ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину та вищевказаних ризиків, станом на день вирішення клопотання ризики не зменшилися, не відпали та продовжують існувати, і неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує, що в даному кримінальному провадженні є необхідність в проведені ряду судових експертиз, та інших процесуальних дій, а також те, що строки досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено до 17.01.2020 року.
Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпціїневинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.
На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам встановлених слідчим суддею, передбаченим ст. 177 КПК України.
Водночас слідчий суддя вважає, що вік та стан здоровя ОСОБА_5 дозволяють та не перешкоджають продовженню відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоровя ОСОБА_5 перешкоджає продовженню відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_13 слід продовжити до 11.01.2020 року.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000082 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, вважається не судимим, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці тобто до 11.01.2020 року.
В решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і оголошено 18.11.2019 року о 13 - 15 год.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1