Провадження № 1-кс/127/5110/20
У Х В А Л А
Іменем України
28 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 27.05.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 26.05.2020, близько 13:15 год. на АД М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в с. Щітки, Вінницького району Вінницької області, працівниками патрульної поліції м. Вінниці було зупинено автомобіль "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , реєстрації Польща, червоного кольору під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 має явні ознаки підробки.

В подальшому було проведено огляд місця події, під час якого було вилучено тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даним фактом 26.05.2020 було розпочато розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування виникає необхідність проведення ряду судових експертиз. Крім того, відповідно до ст. 98 КПК України даний предмет має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речового доказу та недопущення можливості його втрати або знищення виникла необхідність в накладені арешту на вилучене майно.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 28.05.2020 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, однак, як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 від 28.05.2020, про дату, час та місце розгляду клопотання останній повідомлявся слідчим належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що Вінницьким РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000396 від 26.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як зазначено слідчим у клопотанні, 26.05.2020, близько 13:15 год. на АД М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в с. Щітки, Вінницького району Вінницької області, працівниками патрульної поліції м. Вінниці було зупинено автомобіль "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , реєстрації Польща, червоного кольору під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 має явні ознаки підробки.

В подальшому було проведено огляд місця події, під час якого було вилучено тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наведені обставини підтверджуються протоколом огляду місця події від 26.05.2020.

Постановою слідчого від 26.05.2020 вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Наведене свідчить про те, що вищевказані речі, які були вилучені під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було вилучено 26.05.2020, під час проведення огляду місця події на узбіччі автомобільної дороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» в с. Щітки, Вінницького району, Вінницької області, та який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України, заборонивши його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого слідчого відділення Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділення Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя