Справа № 603/759/19
Провадження № 1-кп/603/39/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2020 року Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 21.11.2019 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 21 листопада 2019 року приблизно о 3.00 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, яке полягало у порушенні конституційного права громадянина на недоторканість житла та іншого володіння, умисно, підійшов до воріт житлового господарства за адресою : АДРЕСА_1 , законним володільцем якого є ОСОБА_5 , та за допомогою дерев`яної драбини переліз через ворота. Підійшовши до підсобного приміщення зазначеного господарства, обвинувачений ОСОБА_3 за допомогою металевого лома пошкодив навісний замок на дверях, відчинив їх. Таким чином ОСОБА_3 отримав можливість проникнути до підсобного приміщення всупереч волі законного володільця ОСОБА_5 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав, розуміючи, що своїми діями порушує недоторканість володіння потерпілого, умисно проник у середину вищевказаного підсобного приміщення.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до володіння ОСОБА_5 .

За даним фактом 21.11.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 повідомив, що 4.02.2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у його присутності укладено угоду про примирення.

За даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 ч.1 за ст.162 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме у виді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Обвинувачений дав згоду на призначення вищевказаного покарання, а також взяв на себе зобов`язання без дозволу не заходити на прибудинкову територію та до житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті та угоді про примирення, визнав повністю, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального правопорушення невеликої тяжкості.

Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, інтересам суспільства не суперечить.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 4.02.2020 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам закону, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке з врахуванням таких пом`якшуючих обставин як визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи обвинуваченого, який є пенсіонером, вперше притягується до кримінальної відповідальності, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Заходи забезпечення - відсутні.

У відповідності до ст. 124 КПК України наявні у кримінальному провадженні процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №1.3-623/19 від 13.12.2019 року в розмірі 471,03 грн. - стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 4 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 21.11.2019 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 4 лютого 2020 року покарання у виді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведену судову трасологічну експертизу №1.3-623/19 від 13.12.2019 року в розмірі 471,03 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

"04" лютого 2020 р.

ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1