Справа№487/2470/20
Провадження №1-кп/487/589/20
УХВАЛА
Іменем України

04.06.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_1 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , його представника - ОСОБА_7 , цивільного позивача - ОСОБА_8 , його представника - ОСОБА_9 , цивільного відповідача - ОСОБА_10 , його представника - ОСОБА_11 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нова Одеса Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 13.03.2020 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
У даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченої ОСОБА_3 16.03.2020 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва обрано запобіжний захід - тримання під вартою, строком до 11.05.2020 року (включно).
Ухвалою суду від 05.05.2020 року продовжено обвинуваченій ОСОБА_3 строк тримання під вартою - до 12.06.2020 року (включно).
Відповідно до вимог ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 строком до шістдесяти днів, посилаючись на те, що на момент застосування до підозрюваної запобіжного заходу та його продовження встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Наразі вказані ризики не відпали та не перестали існувати. Застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що вона, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, з огляду на можливості ухилятись від органів досудового розслідування та суду, та не виконувати їх процесуальні рішення.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - ОСОБА_5 надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у період часу з 20.00 год. до 08.00 год. за місцем фактичного мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки та постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується за місцем проживання, є майстром спорту України з легкої атлетики. Стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_3 може якимось чином впливати на свідків, так як останні вже допитані стороною обвинувачення та від них не надходило будь-яких заяв про тиск з боку обвинуваченої чи її рідних, а обізнаність ОСОБА_3 про місце проживання свідків, не є підставою для твердження про можливий незаконний вплив на них з її боку.
Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили замінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Потепрілий та його представник в судовому засіданні підтримали прокурора.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд враховує наступні обставини.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч.2, 4 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.03.2020 року, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26.03.2020 року була залишена без змін, стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Підставою для обрання запобіжного заходу стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
При розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").
Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477, суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини. Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчинення ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання. Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003.
Відповідно до п.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів наданих під час судового засідання дане кримінальне правопорушення є необережним злочином, обвинувачена ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання, сім`ю, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.
Крім того прокурором не доведено, що обвинувачена ОСОБА_3 може якимось чином впливати на свідків, так як останні вже допитані стороною обвинувачення та від них не надходило будь-яких заяв про тиск з боку обвинуваченої чи її рідних, а обізнаність ОСОБА_3 про місце проживання свідків не є підставою для твердження про можливий незаконний вплив на них з її боку.
Домашній арешт полягає у забороні обвинуваченій залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вказаний запобіжний захід є достатнім для попередження можливих ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України та є підставою для зміни у відношенні обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який на думку суду повністю забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої.
Керуючись ст. 314-316, 369 КПК України, суд

Ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченої ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 діб - до 02.08.2020 року (включно).
Обвинувачену ОСОБА_3 звільнити з під варти в залі суду.
Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_3 покласти на працівників Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Заводського районного
суду м. Миколаєва ОСОБА_1