У Х В А Л А

20.12.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003956 від 10.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2019 до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення по спец лінії «102», про те що 09.12.2019 о 17.29 годин за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна 174, неподалік від приміщення АВС «Зіна», водій автомобіля марки «ВАЗ2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по проїжджій частині дороги, всупереч вимог ПДР України, не переконавшись в безпеці свого руху, не дотримуючись безпечної дистанції, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешк. АДРЕСА_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Ужгородської міської лікарні.

10.12.2019 протоколом огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна 174, від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 14.06.2014, які опечатано та поміщено, на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

За даним фактом слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за №0003956 від 10.12.2019 о 15.20 годин згідно Витягу.

10.12.2019 враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом, а саме засобами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим даний ТЗ марки «ВАЗ 2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 14.06.2014, відповідно до ст. 98 КПК України визнано - речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вищевказаний транспортний засіб марки «ВАЗ 2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який вилучений під час проведення огляду місця події, є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, даний автомобіль марки «ВАЗ 2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 14.06.2014 власником якого є громадянин ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , є предметом вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, що потребує доказування шляхом проведення досудового розслідування та судових експертиз із залученням спеціалістів які володіють відповідними навиками, тому ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства - СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003956 від 10.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини кримінального правопорушення за повідомленням по спец лінії «102», про те що 09.12.2019 о 17.29 годин за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна 174, неподалік від приміщення АВС «Зіна», водій автомобіля марки «ВАЗ2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по проїжджій частині дороги, всупереч вимог ПДР України, не переконавшись в безпеці свого руху, не дотримуючись безпечної дистанції, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешк. АДРЕСА_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Ужгородської міської лікарні

З матеріалів клопотання слідує, що 09.12.2019 протоколом огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна 174 від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 14.06.2014, які опечатано та поміщено, на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

Власником транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 .

Згідно Витягу з ЄРДР 10.12.2019 року слідчим були внесені відомості про вчинення даного кримінального правопорушення до ЄРДР.

10.12. 2019 року постановою старшого слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні ТЗ марки «ВАЗ 2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 14.06.2014 визнані речовими доказами.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно з тих підстав, що таке має значення речових доказів та з метою його збереження для проведення всіх слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні та просить суд поновити строк для звернення з даним клопотанням у зв`язку з пропуском такого з поважних причин.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Вивчивши всі матеріали клопотання слідчий суддя приходить до переконання, що стороною кримінального провадження слідчим надано обґрунтування доцільності накладення арешту на вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно та додано документи на підтвердження права власності на майно.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речових доказів, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, втому числі провести необхідні експертизи, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003956 від 10.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та поновлення строку для накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль марки «ВАЗ 2114» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 14.06.2014 власником якого є громадянин ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, із подальшим його зберіганням на спец майданчику тимчасового тримання Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а».

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1