Ухвала

Іменем України
12 березня 2020 року

м. Київ
Провадження № 51 - 2785 зно 18
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 16 січня 2001 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
Засуджений ОСОБА_2 порушує питання про відкриття провадження за його заявою, дослідження обставин, які на його думку є нововиявленими, та скасування ухвали Верховного Суду України від 16 січня 2001 року щодо нього.
Проте, заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 463 КПК України, а тому суддя дійшов висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 1 КПК України.
Так, відповідно до ст. 463 ч. 1 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.
З доданої до заяви копії ухвали від 16 січня 2001 року вбачається, що Верховний Суд України, діючи як суд апеляційної (другої) інстанції, переглянув вирок судової колегії в кримінальних справах Дніпропетровського обласного суду від 14 листопада 2000 року щодо ОСОБА_2 , яким його засуджено за ст. 93 п.п. «б», «г», «з», ст.ст. 17 ч. 2, 93 п.п. «б», «г», «з», ст. 145 ч. 1, ст. 42 КК України в редакції Закону 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі, та залишив цей вирок без зміни.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду не є судом апеляційної інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України, тому позбавлений можливості здійснити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 16 січня 2001 року, постановленої цим судом як судом апеляційної (другої) інстанції. Такий висновок щодо застосування норми права міститься в ухвалі Верховного Суду України від 21 квітня 2015 року, постановленої за результатами розгляду заяви у справі щодо ОСОБА_3 та який має враховуватись судами відповідно до положень параграфу 3 Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року.
Таким чином, засудженому ОСОБА_2 необхідно враховувати, що відповідно до частини 1 статті 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, яким зі змісту поданої ним заяви є Дніпровський апеляційний суд.
Вказані недоліки заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Керуючись ст. ст. 464 ч. 3, 429 ч. 1 КПК України,
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_2 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухали заяву буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:

ОСОБА_1