Дата документу 23.06.2020 Справа № 554/2846/20
Провадження № 1-кс/554/7083/2020
УХВАЛА
іменем України
23 червня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001902 від 03 листопада 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2020 року заявник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, у якій просить поновити розслідування кримінального провадження №0001902 від 03 листопада 2019 року; зобов`язати ТУ ДБР у м.Полтаві провести слідчі дії, які не були проведені під час досудового розслідування.

На обґрунтування скарги заявник вказав, що у провадженні ТУ ДБР у м.Полтаві перебуває кримінальне провадження за №0001902, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.11.2019 року, за його заявою відносно співробітників Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області за фактом можливого викрадення грошових коштів у сумі 6000 грн. під час затримання ОСОБА_3 . З моменту внесення відомостей жодних слідчих дій не проведено. На неодноразові звернення заявника до ТУ ДБР у м.Полтаві щодо результатів та стану досудового розслідування, на що відповіді в передбаченому КПК України порядку не отримав. Лише 15.05.2020 року отримав відповідь з прокуратури від 04.05.2020 року про те, що 29.01.2020 року кримінальне провадження №0001902 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вважає, що такими діями його було введено в оману, з рішенням слідчого про закриття провадження він не згоден, оскільки це було зроблено незаконно та передчасно, без проведення слідчих дій, зокрема, допиту свідків, впізнання співробітників поліції, якими на думку заявника було здійснено крадіжку грошових коштів, тощо. При цьому зазначає, що в нього наявні докази та свідки, крім того, грошові кошти є речовими доказами у кримінальній справі, в якій його обвинувачують, а також в результаті закриття провадження він був позбавлений можливості оскарження незаконних дій слідчого. На підставі викладеного, просить задовольнити подану скаргу.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, заявник ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. До суду направлено матеріали кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, прокурора, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001902, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог скарги, виходячи з таких підстав.

Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001902, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

29 січня 2020 року постановою слідчого кримінальне провадження №0001902 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (арк.крим.провадж.42-44).

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим на порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, постанова слідчого від 29 січня 2020 року є недостатньо мотивованою і під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.284 КПК України та не перевірено всі вказані заявником обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування, слідчим ОСОБА_4 надано доручення в порядку ст.40 КПК України щодо допиту свідків (арк.крим.провадж.14-15, 16), але за його результатами не було допитано як свідка ОСОБА_6 , відносно якої заявник ОСОБА_5 надав пояснення, що вона може підтвердити наявність та походження грошових коштів (арк.крим.провадж.2-3, 8-10).

Натомість, згідно з рапортом ст. о/у в ОВС Харківського управління ДВБ НП України вбачається, що допитати гр. ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) не виявилось можливим (арк.крим.провадж.18). Причин непроведення такої слідчої дії у матеріалах кримінального провадження не зазначено, а також не вказано, які були вжиті заходи та відсутнє будь-яке підтвердження в цій частині.

Крім того, фактично у постанові здійснено аналіз лише пояснень допитаних як свідків працівників Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, проте їх покази не були перевірені іншими доказами. Зазначене вказує на те, що всупереч вимог процесуального закону досудове розслідування проведено неповно, і поза увагою слідчого залишились інші обставини, на які посилається заявник, що необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Отже слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про злочин, не здійснено достатнього та вичерпного обсягу слідчих дій щодо збирання доказів, не надано їм належну юридичну оцінку, а відтак, не спростовано доводів заявника.

Згідно з п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Зазначені недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст.ст.91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийняте слідчим рішення є передчасним, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, під час проведення якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, про які вказано в ухвалі, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Щодо інших вимог скарги, а саме зобов`язання слідчого проведення слідчих дій, які не були проведені, то слідчий суддя вважає їх такими, що не базуються на нормах КПК України, і виходять за межі компетенції слідчого судді.

Відповідно до положень ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.2, 9, 110, 284, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 29 січня 2020 року про закриття кримінального провадження №0001902 від 03 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1