ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 664/139/20
Провадження №11-сс/819/130/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Підозрюваного - ОСОБА_7

Захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0000101 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.01.2020 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Копані Олешківського (Цюрупинського) району Херсонської області, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 19-00 год. по 06-00 год., з покладенням на нього певних обов`язків. Встановлено строк дії ухвали до 21.03.2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вищевказану ухвалу незаконною, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, тому дана ухвала підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за яке законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, тобто є особливо тяжким, у зв`язку з чим існують реальні підстави вважати можливим намагання підозрюваного ухилитись від слідства або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, крім того, підозрюваному відомі анкетні дані потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні, що надасть йому змогу, перебуваючи на волі, вчинити вплив на потерпілу або свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності, отже, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Тому, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є занадто м`яким та не дасть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, обравши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи є наявність обґрунтованої підозри у вчинені злочину та достатньо підстав вважати про існування ризиків, на які вказує слідчий, прокурор, та має право постановити ухвалу про застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з таких ризиків, передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею досліджено матеріали кримінального провадження і зроблено висновок, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, проте, він має місце реєстрації та постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною, сином 2011 р.н. та сином 2004 р.н., постійного місця роботи не має, але є доходи від продажу сільгосппродукції, раніше не судимий, характеризується посередньо, дані про перебування на обліку лікаря-нарколога або вживання наркотичних засобів відсутні, а отже, прокурором під час судового засідання в суді першої інстанції не конкретизовано та необґрунтовано жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, відносно підозрюваного, тому, слідчим суддею ухвалено обґрунтоване рішення про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке відповідає вимогам КПК України, а також практиці ЄСПЛ, яка підлягає застосуванню у кримінальному процесуальному законодавстві України відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слушно послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, не виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, і дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`який запобіжний захід в повній мірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянта про доведеність наявності обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, є безпідставними.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги прокурора, колегія суддів також враховує вимоги ч.1 ст.183 КПК України, якою визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а сама тяжкість злочину не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інші доводи апеляційної скарги також є необґрунтованими.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому ухвала суду є законною та скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в період часу з 19-00 год. по 06-00 год., з покладенням на нього певних обов`язків без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4