490/41/20 14.02.2020
н/п 1-кс/490/72/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/41/20
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене із заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ "Тетра", пенсіонера, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2013 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2020 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене із заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 08 жовтня 2019 року близько 08:00 години водій ОСОБА_6 , у порушення п.31.4.5 "г" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), керував технічно несправним автомобілем марки "Lexus GX 4601", державний номерний знак НОМЕР_1 , несправність якого полягала у невідповідності стану ходової частини, а саме у встановленні шин різних моделей з різними малюнками протектору на колесах задньої вісі даного автомобіля, та рухався по сухій, асфальтованій проїжджій частині автодороги М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ", яка має дві смуги для руху (по одній в кожному напрямку) в напрямку від міста Миколаєва до міста Херсон, в межах своєї смуги руху.

В цей же час, у зустрічному напрямку, тобто від міста Херсон до міста Миколаєва, по вищевказаній автодорозі, в межах своєї смуги руху, рухався технічно справний легковий автомобіль марки "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 ..

При проїзді в районі 170 км. + 500 м. автодороги М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ", водій ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 "б", 10.1 ПДР України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, не стежив за нею, відповідно не реагував на її зміни, перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля марки "Lexus GX 4601", державний номерний знак НОМЕР_1 , ліворуч, на зустрічну смугу руху, по якій у цей момент рухався автомобіль марки "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 ..

Внаслідок цього, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки "Lexus GX 4601", державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись в межах смуги руху автомобіля "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2 , допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки "Lexus GX 4601", державний номерний знак НОМЕР_1 , з передньою частиною автомобіля марки "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2 , з подальшим відкиданням автомобіля марки "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2 , за межі узбіччя, в напрямку до кювету, та розвертанням автомобіля марки "Lexus GX 4601", державний номерний знак НОМЕР_1 , проти годинникової стрілки.

Внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень, водій автомобіля марки "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_9 загинули на місці пригоди.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 "б", 10.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

28.12.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували та просили відмовити у його задоволенні, про що надали суду письмове заперечення на клопотання слідчого.

Інші захисники підозрюваного ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином.

12.02.2020 року на електронну пошту суду надійшло клопотання від захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_15 про розгляд даного клопотання у його відсутність.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, матеріали надані та направлені на адресу суду стороною захисту, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000774 від 08.10.2019 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.10.2019 року та схемою до нього, де зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;

- висновком експерта від 20.11.2019 року №19-1124 (судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю 10.2 "Дослідження технічного стану транспортного засобу");

- висновком експерта від 25.11.2019 року №19-1123 (судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю 10.2 "Дослідження технічного стану транспортного засобу");

- висновком експерта від 27.11.2019 року №19-1104 (судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю 10.4 "Транспортно-трасологічні дослідження");

- висновком експерта №2473 (судово-медична експертиза трупа ОСОБА_8 );

- висновком експерта №2471 (судово-медична експертиза трупа ОСОБА_9 );

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000774 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 :

- може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликом до уповноваженої особи, слідчого, належно здійсненим у порядку ст.137 КПК України, без поважної причини, не повідомивши про причини своєї неявки.

28.12.2019 року на момент вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_6 був відсутній за місцем реєстрації власного проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 фактично не проживає за вищевказаною адресою з 1986 року, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 надав органу досудового розслідування заздалегідь неправдиві відомості стосовно свого фактичного місця проживання. Під час телефонної розмови, здійсненої 28.12.2019 року, з метою вручення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру, останній повідомив, що перебуває в м.Київ, однак, категорично відмовився вказати власне точне місце перебування та від проведення за його участю слідчих (процесуальних) дій, що свідчить про намір ОСОБА_6 ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, та переховуватись від органів слідства, суду.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо існування вищевказаного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На наявність даного ризику вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначеного вище ризику, що передбачено ст.177 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2013 року народження, є пенсіонером та працює директором ТОВ "Тетра", за місцем проживання характеризується позитивно, з 04.02.2020 року має 2 групу інвалідності за загальним захворюванням, будь-якої інформації про наявність у підозрюваного близьких родичів за кордоном чи на непідконтрольній території України суду не надано.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу випливає з того, що в умовах відсутності такого заходу він, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, сторона обвинувачення не навела переконливих доводів та доказів на їх обґрунтування щодо того, що вжиття більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, не буде достатнім для досягнення цілей, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, буде достатнім для запобігання ризику, на який посилається прокурор, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 погоджене із заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування а саме до 28.02.2020 року включно запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу, заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та покласти на останнього строком до 28.02.2020 року включно обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного, за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1