Справа № 474/301/17
Провадження № 1-кп/474/3/20
У Х В А Л А
Іменем України
29.05.20року Врадіївський районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальне провадження (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000266 від 15.07.2014 р.,) по обвинувальному акту щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богачівка, Кривоозерського районну, Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України.
з участю сторін та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні:
прокурора ОСОБА_4 ;
без участі:
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
захисника - ОСОБА_5 ;
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ;
представника потерпілих - ОСОБА_29

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 309-к від 01.07.2013 р., із ним укладено контракт від 26.06.2013 року щодо виконання з 01.07.2013 року обов`язків директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею (далі Кривоозерський ПАЛ), аналогічні контракти на виконання обов`язків директора Кривоозерського ПАЛ з ОСОБА_3 укладалися протягом 2005-2012 років.
Відповідно до п. 2.3. контракту від 26.06.2013 року ОСОБА_3 , як директор Кривоозерського ПАЛ має право: видавати накази, розпорядження і доручення, що є обов`язковими для виконання усіма працівниками та структурними підрозділами навчального закладу; представляти Навчальний заклад без доручення в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, в установах, підприємствах та організаціях різних форм власності; розпоряджатися майном Навчального закладу відповідно до законодавства України; розпоряджатися коштами Навчального закладу в межах кошторису доходів і видатків, затвердженого в установленому порядку, укладати угоди, господарські та інші договори, в межах і у спосіб встановлений законодавством України; відкривати рахунки в банківських установах; приймати на роботу та звільняти з роботи працівників у встановленому порядку, заохочувати та накладати на них стягнення, визначати та розподіляти між ними їх функціональні обов`язки; формувати у власному порядку контингент учнів, відраховувати та поновлювати осіб, які навчаються в навчальному закладі; контролювати якість роботи педагогічних працівників, організації навчально-виробничої, виховної та культурно-масової роботи, стану фізичного виховання і здоров`я працівників, учнів та слухачів; створювати робочі, дорадчі органи та визначати їх повноваження; подавати на розгляд вищому органу громадського самоврядування навчального закладу колективний договір та правила внутрішньо - трудового розпорядку; делегувати частину своїх повноважень своїм заступникам та керівникам структурних підрозділів; в межах своєї компетенції вирішувати інші питання.
Відповідно до п. 5.4 статуту Кривоозерського ПАЛ у редакції 2007 року, з яким ОСОБА_3 ознайомлений, останній як директор навчального закладу, крім іншого, наділений повноваженнями щодо: вчинення дій від імені ліцею, представлення його у всіх установах, організаціях і підприємствах, відкриття банківських рахунків; прийняття на посади та звільнення з посад працівників ліцею, затвердження відповідно до кваліфікаційних характеристик їхні посадові обов`язки, формування педагогічного колективу; видання в межах своєї компетенції наказів і розпоряджень, заохочення працівників, учнів і слухачів та застосування до них, передбачених законодавством стягнень; затвердження в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис та визначення чисельності ліцею; встановлення премій і доплат до посадових окладів і ставок заробітної плати працівників ліцею за конкретні результати праці.
Таким чином, директор Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_3 на підставі зазначених контракту та статуту наділений організаційно-розпорядчими та адміністративного-господарськими повноваженнями, у зв`язку з чим є службовою особою.
Відповідно до ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. громадянам України гарантовано недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 57 Закону України «Про освіту» педагогічним і науково-педагогічним працівникам, крім іншого, гарантовано надання щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітне; плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків.
Порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 року №898 (далі - Поряд. №898).
Згідно пункту 2 Порядку №898 встановлено джерело для проведення оплати - фонд заробітної плати закладу. Пунктом 3 Порядку №898 на керівника закладу покладено обов`язок затвердити положення щодо щорічної грошової винагороди.
Пунктами 1-2 розділу IV «Оплата праці» колективних договорів між адміністрацією та профспілковим комітетом Кривоозерського ПАЛ, що діяли упродовж 2007-201 1 років, що від імені адміністрації ліцею підписані директором Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_3 , встановлено, що адміністрація ліцею зобов`язана: забезпечити в установі гласність умов праці, порядку виплати доплат, надбавок, винагород, інших заохочувальних чи компенсаційних виплат, положень про преміювання; не приймати в односторонньому порядку рішень, що змінюють встановлені в колективному договорі умови оплати праці.
Таким чином на ОСОБА_3 , як на директора Кривоозерського ПАЛ, вказаними законодавчими, підзаконним та локальними нормативно-правовими актами покладено обовязок щодо затвердження положення з визначенням умов запровадження та визначення розміру надання щорічної винагороди педагогічним працівникам з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.
У порушення ст.15 Закону України «Про оплату праці» у Кривоозерському ПАЛ протягом 2005-2009 років не було розроблене Положення про надання щорічної грошової винагороди педпрацівникам, а у розробленому у 2010 році Положенні про надання щорічної грошової винагороди педпрацівникам Кривоозерського ПАЛ, яке затверджено 16.09.2010 році директором ОСОБА_30 та погоджено з головою профкому: не визначено розмір щорічної грошової винагороди; не визначено відсоткова частка винагороди та порядок її формування від асигнувань передбачених у фонді оплати праці (умова запровадження); не визначені виробничі упущення та інші порушення, за які педагогічні працівники позбавляються грошової винагороди або її розмір зменшується.
Директор Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_3 , умисно, ігноруючи зазначені вище вимоги нормативно-правових актів, систематично грубо порушував трудові права педагогічних працівників ліцею, які виразилися у незабезпеченні нарахування та виплати останнім щорічної грошової винагороди за наступних обставин.
Так, за наявності фактичної можливості виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_3 , умисно, будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, з грубим порушенням вимог ст. 57 Закону України «Про освіту» у 2005, 2006, 2008, 2009 роках не забезпечив здійснення нарахування та виплати вказаного виду допомоги: наступним педагогічним працівникам Кривоозерського ПАЛ: ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_32 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_33 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , а ОСОБА_18 у 2008-2009 роках та ОСОБА_34 у 2006, 2008-2009 роках.
Фактична наявність можливості виплати щорічної грошової винагороди вказаним педагогічним працівникам Кривоозерського ПАЛ полягає у тому, що у 2008 році під час розрахунку фонду оплати праці було передбачено виплату щорічної винагороди педагогічним працівникам на загальну суму 82 719 грн., під час здійснення розрахунку фонду оплати праці виплата грошових коштів у якості премій працівникам, виплати надбавки за складність та напруженість не планувалися.
Однак, під час здійснення фактичних видатків на оплату праці у 2008 році ОСОБА_3 , умисно не забезпечено нараховування та виплату щорічної грошової винагороди вище вказаним педагогічним працівникам, разом з тим на виплату премій працівникам, виплату надбавки за складність та напруженість за відсутності планування, було скеровано кошти із фонду оплати праці у сумі 207 898 грн.
Фактична наявність можливості виплати щорічної грошової винагороди вказаним педагогічним працівникам Кривоозерського ПАЛ полягає у тому, що у 2009 році під час розрахунку фонду оплати праці було передбачено виплату щорічної винагороди педагогічним працівникам на загальну суму 97 829 грн., під час здійснення розрахунку фонду оплати праці виплата грошових коштів у якості премій працівникам, у тому числі, педагогічним заплановано у сумі 261 177 грн., а фактичне фінансування на оплату праці у 2009 році було менше від реальної потреби на 95 456 грн.
Однак, під час здійснення фактичних видатків на оплату праці у 2009 році ОСОБА_3 , умисно, різницю коштів від запланованих до виплати у якості грошової винагороди педпрацівникам та фактичним недофінансуванням фонду оплати праці у сумі 2373 грн. (97829 - 95456) не скерував на виплату грошової винагороди та вона взагалі вказаним працівникам не нараховувалася та не виплачувалася, крім того, не було ОСОБА_3 , умисно скеровано на виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам різницю коштів від запланованої (261 177 грн.) та фактично виплаченої (118 736 грн.) у 2009 році премії працівникам у сумі 142 441 грн. (261 177- 118 736).
Крім того, продовжуючи грубо порушувати трудові права працівників, за наявності фактичної можливості виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам, ОСОБА_3 , умисно, будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, з грубим порушенням вимог ст. 57 Закону України «Про освіту» у 2011 році не забезпечив здійснення нарахування та виплати вказаного виду допомоги наступним педагогічним працівникам Кривоозерського ПАЛ: ОСОБА_13 , ОСОБА_34 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_32 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_27 .
Фактична наявність можливості виплати щорічної грошової винагороди вказаним педагогічним працівникам Кривоозерського ПАЛ полягає у тому, що у 2011 році під час розрахунку фонду оплати праці було передбачено виплату щорічної винагороди педагогічним працівникам на загальну суму 104 003 грн., а фактичне фінансування на оплату праці у 2011 році було менше від реальної потреби на 20 949 грн.
Однак, під час здійснення фактичних видатків на оплату праці у 2011 році ОСОБА_3 , умисно, різницю коштів від запланованих до виплати у якості грошової винагороди педпрацівникам та фактичним недофінансуванням фонду оплати праці у сумі 83 054 грн. (104 003 20 949) не скерував на виплату грошової винагороди та вона взагалі вказаним вище працівникам не нараховувалася та не виплачувалася, разом з тим, у грудні 2011 році старшому майстру Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_9 була виплачена щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам у сумі 1725 грн.
Через вказаний стан виплати щорічної грошової допомоги у Кривоозерському ПАЛ, старший майстер ОСОБА_9 , починаючи з жовтня 2012 року почав усно висловлювати ОСОБА_3 своє особисте невдоволення грубим порушенням його трудових прав та вимагав вжити відповідних заходів до їх поновлення, на що отримував категоричні відмови.
Також ОСОБА_9 звертався з письмовими зверненнями щодо порушення трудових працівників ліцею, на що отримав відповіді керівництва управління освіти і науки Миколаївської облдержадміністрації за №5787-12 від 07.12.2012 року; керівництва департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації за № Ж-121-22 від 14.08.2013 року; керівництва Врадіївської МДФІ за №05-16/1226 від 26.12.2013 року.
Через такі дії ОСОБА_9 , спрямовані на відновлення своїх трудових прав, між останнім та директором Кривоозерського ПАЛ ОСОБА_3 виникли особисті неприязні стосунки, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вирішив незаконно звільнити ОСОБА_9 на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, у зв`язку із скороченням штатного розпису працівників Кривоозерського ПАЛ.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 ст. 40 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Водночас, виходячи з положень ст. 252 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).
Разом з тим, ОСОБА_3 , виконуючи свій злочинний намір, грубо порушуючи вимоги зазначеного законодавства, діючи умисно та з особистих мотивів, не запитуючи згоди на звільнення ОСОБА_9 з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП у Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ, членом якої на момент звільнення був ОСОБА_9 , не пропонуючи йому перевестися за його згодою на вакантну посаду електрика, наказом по Кривоозерському ПАЛ №45 від 15.04.2014 року звільнив ОСОБА_9 з посади старшого майстра Кривоозерського ПАЛ на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, у зв`язку із скороченням штатного розпису працівників Кривоозерського ПАЛ, як на додаткову підставу для звільнення у тексті наказу було зазначено відсутність можливості переведення працівника на іншу посаду, чим грубо порушив його трудові права.
Факт незаконного звільнення ОСОБА_9 із займаної посади підтверджено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10.09.2014 р., справа №22-ц/784/2089/14, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 р., у справі №6-37798св14.
Таким чином, своїми умисними та неправомірними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172 КК України, тобто незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів, а також інше грубе порушення законодавства про працю.
Прокурор ОСОБА_4 під час розгляду справи заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_3 .. На з`ясування суду обставин щодо наявності в обвинуваченого близьких родичів, їх думки щодо закриття провадження з цих підстав, чи необхідності реабілітації обвинуваченого, повідомив, що за даними кримінального провадження,- довідки на а.с. 208 т.3 обвинувачений ОСОБА_3 проживав одиноко в смт. Криве Озеро, члени його сім`ї - відсутні. При цьому свідоцтво про смерть обвинуваченого було отримано ОСОБА_35 , який не являється близьким родичем обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , - ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся з телефонограмою (№207 від 29.05.2020 р.,) в якій зазначив, що він не буде приймати участь у розгляді кримінальної справи в зв`язку з припиненням його повноважень. Про родичів обвинуваченого ОСОБА_3 йому не відомо, до нього з питання реабілітації обвинуваченого вони не звертались.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення №682, №631, №607, №780, №674, №950, №771, №615, №763, №801, №640, №666, №810, №577, №623, №658, №739, №593, №755, №747, №585, №798) у судове засідання не з`явилися, із заявами та клопотаннями станом на 16 год., 29.05.2020 р. до суду не звертався.
Представник потерпілих ОСОБА_29 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся з телефонограмою (№207 від 29.05.2020 р.,) про розгляд справи, та вирішення клопотання прокурора про закриття провадження по справі в зв`язку зі смертю обвинуваченого, - у його відсутність, в якій повідомив, що про родичів обвинуваченого йому не відомо, з ним вони не зв`язувалися.

Згідно ч.1 ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
З огляду на вищевикладене, те що потерпілі та їх представник, будучи належним чином повідомлені про час, дату, та місце судового засідання, не прибули в судове засідання, суд у відповідності до приписів ч.1 ст. 325 КПК України, визнав можливим з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду, за відсутності потерпілих.
Заслухавши думку прокурора, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення близьких родичів, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.
З довідки про склад сім`ї на а.с. 208 т. 3 вбачається що обвинувачений ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1 , одиноко, члени його сім`ї відсутні.
ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №127 від 21.08.2019р. по Кривоозерському районному відділу ДРАЦС ГТУЮ в Миколаївській області, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , заявник ОСОБА_36 , житель м. Первомайськ.
За даними канцелярії Врадіївського районного суду, станом на 16.00 год. 29.05.2020 року заяв про відкладення розгляду справи №474/301/17, або ж щодо здійснення подальшого розгляду кримінального провадження з метою реабілітації обвинуваченого ОСОБА_3 не надходило (довідка канцелярії Врадіївського районного суду №04-30/241/2020 від 29.05.2020 р.).
Суд також зважає на практику ЄСПЛ щодо розгляду справи у відсутність нез`явившогося учасника судового процесу, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, що узгоджується з висновками ЄСПЛ зробленими у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 р.
З огляду на вище викладене, факт смерті обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутність заяв про необхідність продовження кримінального провадження з метою реабілітації обвинуваченого, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, підлягає закриттю, у зв`язку з смертю обвинуваченого.
По кримінальному провадженню потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_32 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , заявлені цивільні позова про відшкодування моральної шкоди в сумі по 10 000 (десять тисяч) грн. кожному ( т.6 а.с. 90-110 ).

А також позов потерпілого ОСОБА_9 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним його звільненням в сумі 4 578 грн. 25 коп., із них 2 078 грн. 25 коп. - вартість медичних препаратів за лікування з 16 червня 2014 року по 25 червня 2014 року та 2 500 грн. за послуги адвоката та визнаний цивільним позивачем по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
З цих підстав суд вважає необхідним закрити провадження за цивільними позовами потерпілих в зв`язку зі смертю цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 .
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта для проведення судово-економічної експертизи № 18-1902/1903 від 31.10.2018 року в сумі 14 872 грн., (т.10, а.с. 40-49) необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України в зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_3 .
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 284, ст. 372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 15.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, закрити на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Закрити провадження за цивільними позовами потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 про відшкодування моральної шкоди та ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2 078 грн. 25 коп. та вартості послуг адвоката в сумі 2 500 грн., в зв`язку зі смертю обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_3 .
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта для проведення судово-економічної експертизи № 18-1902/1903 від 31.10.2018 року в сумі 14 872 грн., компенсувати за рахунок Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1