Провадження №11-кп/801/184/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001880, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хабаровськ, Росія, громадянку Росії, що має посвідку на постійне проживання на території України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу медичною сестрою, раніше не судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовим доказом.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 05.09.2019 близько 17:30 год, перебуваючи в приміщенні магазину «Шик і Блиск» за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 20, підійшовши до каси для здійснення розрахунку за придбані товари, побачила на полиці мобільний телефон торгової марки «Samsung» серії «Galaxy J 3 моделі «SM-J320H» в чохлі чорного кольору, належний ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, з корисливих спонукань, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу ОСОБА_7 взяла з прилавку вказаний мобільний телефон, поклала його до свого рожевого гаманця, яким попередньо його прикрила, та, розрахувавшись за придбані товари, з викраденим залишила приміщення магазину.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1750,00 грн.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок щодо неї скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, посилаючись на його незаконність у зв`язку із однобічністю та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд при винесенні вироку не надав оцінки показанням потерпілої, що телефон був заблокований паролем.
Про відсутність умислу на крадіжку свідчить те, що будь-яких дій з телефоном, які б свідчили про намір його залишити собі чи обернути на свою користь ОСОБА_7 не вчиняла, не виймала сім карту, не відчужувала тим чи іншим шляхом.
В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу адвоката та просила скасувати вирок, кримінальне провадження закрити, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, доводи: обвинуваченої на обґрунтування апеляційної скарги; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи учасників, колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні всі зібрані у справі докази, відповідно до вимог ст.ст. 368, 370, 374 КПК України всебічно, повно і об`єктивно розглянув усі обставини справи, перевірив усі доводи обвинувачення і захисту, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, сформулював у вироку обвинувачення, визнане доведеним, виклав результати дослідження і аналізу доказів, зазначив мотиви, з яких визнав обвинувачену винуватою, відкинув її показання щодо заперечення нею своєї вини за ч. 1 ст. 185 КК України, доведеної належними і допустимими доказами, дав правильну оцінку показанням потерпілої, свідків, вирішив усі питання, що вирішуються судом при постановленні вироку і належно вмотивував свої висновки.
Основним доводом апеляційної скарги захисника обвинуваченої є те, що умислу на крадіжку у обвинуваченої не було, а телефон є знахідкою.
Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано як органом досудового розслідування, так і судом за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крадіжка це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.
Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи здобуте), особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися або ж у разі появи власника з метою поновлення свого права володіння майном, умисно перешкоджала йому в цьому, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. На відміну від крадіжки, привласнене майно слід вважати знахідкою лише за умов, якщо: воно вибуло з володіння власника; місцезнаходження майна власнику невідомо; між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час; особа, яка знайшла майно не була очевидцем події втрати і сама не вчиняла будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.
Установлені у кримінальній справі обставини: знаходження телефону у відомому потерпілій місці, розуміння, що потерпіла може повернутися за ним і дійсно швидке повернення потерпілої до магазину, щоб поновити контроль за своїм майном свідчили про те, що мобільний телефон, попри залишення його власницею на поличці біля каси без нагляду перебував у її власності, проте реалізувати своє право вона не мала можливості через протиправні дії обвинуваченої, яка забрала телефон і одразу залишила місце крадіжки.
Таким чином, заволодіння вказаним майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося як забуте у неналежному, але відомому потерпілій місці, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні нею кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується сукупністю доказів.
Інші доводи апелянта не можуть вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення, судовий розгляд справи проведено з дотриманням кримінального процесуального закону з повним дослідженням усіх обставин справи в їх сукупності.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді