Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4650/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року. Колегія суддів Житомирського апеляційного суду у складі: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2020 щодо ОСОБА_7 (далі ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.04.2009 за ст. ст. 186 ч. 2, 69 Кримінального кодексу України (далі КК); 11.06.2010. за ст. ст. 198, 75, 76 КК на 1 рік обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік: 01.02.2011 за ст. ст. 357 ч. 3, 186 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК на 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 11.02.2016 за ст. ст. 185 ч. 3, 69 КК на 2 роки позбавлення волі; 27.04.2018 за ч. 2 ст. 185 КК на 3 місяці арешту, - у кримінальному провадженні №0000561 за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК вирішено зарахувати ОСОБА_9 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у період з 05.02.2019 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більше, ніж до 01 травня 2020 року.

Вирішено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2002 грн за проведення судово-товарознавчої експертизи експертом Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Вирішено скасувати арешт на майно та вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, о 05 годині 05 литого 2019 року по вул. М.Грушевського в м. Житомирі ОСОБА_9 з метою крадіжки через незачинені вхідні двері шляхом вільного доступу проник у приміщення квартири АДРЕСА_2 , у якій щойно відбулась пожежа, звідки повторно таємно намагався викрасти майно ОСОБА_10 на загальну суму 900 грн. та майно ОСОБА_11 на загальну суму 1998 грн. 28 коп. Вказане майно ОСОБА_9 спакував до пакетів та ранцю, які через вікно балкону спустив на землю, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий власниками викраденого майна та працівниками поліції.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок та закрити провадження по справі за недоведеністю винності ОСОБА_9 у вчиненні злочину. Твердить про істотне порушення вимог ч. 12 ст. 290 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), що виразилося у помилковому невизнанні судом всіх наданих стороною обвинувачення доказів недопустимими у зв`язку з невідкриттям обвинуваченому матеріалів досудового розслідування в порядку ч. 9 ст. 290 КПК. невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд не взяв до уваги доводи захисту, які могли істотно вплинути на його висновки; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

- обвинувачений просить змінити вирок в частині призначення покарання, - застосувати ст. ст. 75, 76 КК та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців. Твердить про неповне врахування судом фактів ненастання збитків для потерпілих внаслідок злочину, його позитивну характеристику за місцем проживання, думки потерпілих про призначення покарання на розсуд суду та його щирого каяття.

У запереченнях прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 твердить про необґрунтованість апеляційних скарг та відсутність підстав для скасування чи зміни вироку.

Заслухавши пояснення та доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги в межах апеляційної скарги захисника з урахуванням доводів апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

З матеріалів справи видно, що висновки місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні незакінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з проникненням у житло, - є обґрунтованими, та не оспорюються в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 53 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні:

1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою;

2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою;

3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад;

4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту;

5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності;

6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи;

8) щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення;

9) у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України; володіє мовою, якою ведеться кримінальне провадження; не має психічних чи фізичних вад, що можуть впливати на його здатність повною мірою реалізувати свої права.

У даному кримінальному провадженні з 05.02.2019 (дня затримання) ОСОБА_9 було призначено за дорученням захисника ОСОБА_13 , яка належним чином здійснювала захист інтересів підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_9 під час досудового розслідування та в суді.

26.03.2019 підозрюваний ОСОБА_9 в приміщенні СІЗО УВП №8 м. Житомира та захисник ОСОБА_14 в приміщенні Житомирської місцевої прокуратури в порядку ст. 290 КПК України були ознайомлені з матеріалами досудового розслідування та отримали копію обвинувального акту у даному кримінальному провадженні та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, тобто вимоги ст. 290 КПК України фактично були виконані (а. с. 8, 11, 12, 13 т. 1).

29.05.2019 обвинувачений ОСОБА_9 відмовився від захисника ОСОБА_14 і того ж дня Богунський районний суд м. Житомира доручив Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області призначити іншого адвоката для здійснення захисту ОСОБА_9 .

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги з 29.05.2019 для захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_9 призначено адвоката ОСОБА_8 .

Під час підготовчого судового засідання 03.04.2019 за участю захисника та в ході подальшого судового розгляду справи обвинуваченим та його захисниками не заявлялися будь-які клопотання, пов`язані з недостатнім ознайомленням обвинуваченого з матеріалами справи чи з невиконанням стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України.

Після оголошення обвинувального акту прокурором обвинувачений чітко пояснив свою позицію, що обвинувачення йому зрозуміло, вину визнає частково, покази давати буде в кінці розгляду справи. Всі документи, надані прокурором в суді були ним оголошені та ретельно досліджені судом.

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про істотне порушення права на захист ОСОБА_9 та вимог ст. 290 КПК України. Правові позиції Верховного Суду, долучені захисником до справи з приводу застосування ст. 290 КПК України стосуються інших фактичних обставин в інших справах.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілих щодо призначення покарання на розсуд суду, а також те, що ОСОБА_9 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинив аналогічний злочин, що свідчить, що про те, що він належних висновків не зробив та вперто не бажає ставати на шлях виправлення. Обставинами, що пом`якшують його покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
З урахуванням цих обставин призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром відповідає меті покарання та не може бути визнано явно справедливим.
Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення ОСОБА_9 менш суворого покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є безпідставними.

Підстав для скасування чи зміни вироку апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2020 щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000561 за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді: