Справа № 203/1461/19
Провадження № 1-кп/0203/556/2019
У Х В А Л А
16.12.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисників обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 27.02.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Новочеркаськ Ростовської області РФ, громадянина України, маючого середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразового судимого, останній раз: 15.05.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. ст. 125 ч.1, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 03.10.2018 року у зв`язку із відбуттям строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Солонці Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину 2005 р.н., раніше неодноразово судимого, останній раз: 26.11.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходяться вищевказаний обвинувальний акт.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченим міри запобіжного заходу,а саме є ризик переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачені вчинили тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, з урахуванням того, що обвинувачені не мають офіційного джерела доходу, а також слід врахувати, що ОСОБА_6 26.02.2019 року бл. 22 год. 00 хв. вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України, після чого невдовзі повторно вчинив злочин, направлений на матеріальне збагачення, а саме грабіж. ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий злочин у період відбуття іспитового строку, є підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити інші кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинувачених не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.
Захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід підзахисному на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_6 має постійне місце мешкання, вже більше 10 місяців перебуває під вартою, обвинувачення не забезпечує явку потерпілого по обвинуваченню за ч.2 ст.187 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника та просив змінити запобіжний захід на більш м`який.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора просив змінити запобіжний захід підзахисному на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_7 має на утриманні дитину, тривалий час перебуває під вартою.
Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року обвинуваченим продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 10 січня 2019 року.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання захисників в інтересах обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд приймає до уваги, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перебувають під вартою з 01.03.2019 року, тривалий час стороною обвинувачення не забезпечується явка потерпілого у судові засідання, тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для зміни обвинуваченим міри запобіжного заходу з триманням під варти на цілодобовий домашній арешт, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, без застосуванням електронного засобу контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 350, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 , клопотання ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю, строком на 2 місяці, тобто до 16 лютого 2020 року, звільнивши з під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 протягом вказаного строку: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю, строком на 2 місяці, тобто до 16 лютого 2020 року, звільнивши з під варти негайно в залі суду.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 протягом вказаного строку: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Роз`яснити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1