Справа № 372/1955/20
Провадження № 1-кс-688/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Обухівської районної ради Київської області, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Згідно поданого клопотання ОСОБА_5 підозрюється у перешкоджанні законній професійній діяльності журналістів, тобто незаконному вилученні підготовлених журналістом технічних засобів, якими він користується у зв`язку із своєю професійною діяльністю, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України.

Так, за змістом пред`явленої підозри проведеним досудовим розслідуванням встановлено наступне.

Відповідно ст 141 Конституції України строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) Статус депутата місцевої ради визначається Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Згідно до ст. 2 Закону депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України. Відповідно до п. 1, 3, 6, ч. 1 ст. 8 Закону депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності; не приймати будь-яких гонорарів, подарунків, не отримувати винагород безпосередньо чи опосередковано за дії, пов`язані зі здійсненням ним депутатських повноважень;

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції". Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону депутат місцевої ради зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів;

Відповідно до літ. б) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є в тому числі і депутати місцевих ради.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані щорічно до 1 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно літ. б) п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, у декларації зазначаються відомості про: дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;

Таким чином, ОСОБА_5 являючись депутатом Обухівської районної ради Київської області сьомого скликання, діючи з прямим умислом, вчинив перешкоджання законній професійній діяльності журналістів за наступних обставин.

ОСОБА_6 20.11.2018 зараховано на посаду кореспондента департаменту малих журналістських проектів Іноземного підприємства 1+1 ПРОДАКШН (, м. Київ, вул. Кирилівська, 23)(далі ІП 1+1 ПРОДАКШН), згідно наказу №421к від 19.11.2018, та надано редакційне посвідчення №0272.

14.02.2020 кореспонденту ОСОБА_6 та оператору ОСОБА_7 . Департаменту журналістських проектів ІП 1+1 ПРОДАКШН головним редактором журналіських проектів надано редакційне завдання з метою підготовки до ефіру сюжету на тему: Порушення законодавства про запобігання корупції програми секретні матеріали виробництва ІП 1+1 ПРОДАКШН телеканалу 1+1 на виконання наступних дій:

- В рамках журналістської діяльності перевірити та відзняти якими транспортними засобами користується депутат Обухівської районної ради ОСОБА_5

- Опираючись на норми Закону України Про Інформацію, Про доступ до публічної інформації та інші нормативно-правові акти, записати на камеру інтерв`ю з представником місцевого самоврядування Обухівський району ОСОБА_5

- Зокрема під час інтерев`ю поставити питання ОСОБА_5 , якими транспортними засобами він користується, на яких підставах їх використовує та чи вказав усі автівки у своїй декларації.

- Підготувати до 14.03.2020 року матеріал до ефіру.

Відповідно ч. 3 ст 15. Конституції України, встановлено, що цензура в Україні заборонена.

Згідно ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, ст. 24 Закону України Про інформацію:

- Забороняється цензура - будь-яка вимога, спрямована, зокрема, до журналіста, засобу масової інформації, його засновника (співзасновника), видавця, керівника, розповсюджувача, узгоджувати інформацію до її поширення або накладення заборони чи перешкоджання в будь-якій іншій формі тиражуванню або поширенню інформації;

- Забороняються втручання у професійну діяльність журналістів, контроль за змістом поширюваної інформації, зокрема з метою поширення чи непоширення певної інформації, замовчування суспільно необхідної інформації, накладення заборони на висвітлення окремих тем, показ окремих осіб або поширення інформації про них, заборони критикувати суб`єкти владних повноважень, крім випадків, встановлених законом, договором між засновником (власником) і трудовим колективом, редакційним статутом;

- Умисне перешкоджання законній професійній діяльності журналістів та/або переслідування журналіста за виконання професійних обов`язків, за критику тягне за собою відповідальність згідно із законами України;

Відповідно до ч. 1, 5, ст. 25 Закону України Про інформацію:

- Під час виконання професійних обов`язків журналіст має право здійснювати письмові, аудіо- та відеозаписи із застосуванням необхідних технічних засобів, за винятком випадків, передбачених законом.

- Журналіст має право поширювати підготовлені ним матеріали (фонограми, відеозаписи, письмові тексти тощо) за власним підписом (авторством) або під умовним ім`ям (псевдонімом).

Згідно до абз 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналісті, встановлено, що журналіст - творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для засобів масової інформації, виконує редакційно-посадові службові обов`язки в засобі масової інформації (в штаті або на позаштатних засадах) відповідно до професійних назв посад (роботи) журналіста, які зазначаються в державному класифікаторі професій України;

Згідно абз 1, 2 ст. 17 Закону України Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналісті:

- Відповідальність за скоєння злочину проти журналіста у зв`язку з виконанням ним професійних обов`язків або перешкоджання його службовій діяльності прирівнюється до відповідальності за скоєння таких же дій проти працівника правоохоронного органу.

- Службова діяльність журналіста не може бути підставою для його арешту, затримання, а також вилучення зібраних, опрацьованих, підготовлених ним матеріалів та технічних засобів, якими він користується у своїй роботі.

25.02.2020 року, близько 18 години, ОСОБА_6 виконуючи редакційне завдання, знаходячись біля приміщення Обухівського районного суду Київської області, що розташовується за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 20, здійснюючи відеозйомку на свій особистий телефон марки Айфон-11 поставив депутату Обухівської районної ради ОСОБА_5 запитання, щодо відсутності в його декларації автомобіля на якому він постійно пересувається.

Після чого у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел спрямований на перешкоджання законній професійні діяльності журналіста ОСОБА_6 , шляхом вилучення технічних засобів, якими він користується у зв`язку з своєю професійною діяльністю, з метою подальшого видалення відеозапису.

Продовжуючи реалізацію свого злочиного умислу ОСОБА_5 , умисно, грубо порушуючи правові засади діяльності журналістів в України вихопив правою рукою з рук ОСОБА_6 телефон марки Айфон-11 на який здійснювався відеозапис інтерев`ю, припинивши подальшу зйомку на вказаному телефоні та протягом декількох хвилин не віддавав вказаний технічний засіб кореспонденту ставлячи умову останньому про видалення відеозапису для повернення телефона.

В подальшому після тривалих умовлянь з боку ОСОБА_6 та інших осіб. ОСОБА_5 повернув телефон кореспонденту.

Тобто, ОСОБА_8 , перебуваючи біля адміністративної будівлі Обухівського районного суду Київської області, що розташовується за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 20, близько 18 години, діючи умисно, з метою видалення відеозапису свого інтерв`ю знятого кореспондентом ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив перешкоджання законній професійні діяльності журналіста, шляхом вилучення технічних засобів, якими він користується у зв`язку з своєю професійною діяльністю.

23.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 172, а саме у перешкоджанні законній професійній професійній діяльності журналістів, тобто незаконному вилученні підготовлених журналістом технічних засобів, якими він користується у звязку із своєю професійною діяльністю.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вище вказаного злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_6 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

29.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України.

За твердженням слідчого у клопотанні, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, у разі визнання його винуватим, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою забезпечення виконання покладених на останнього кримінальним процесуальним законодавством обов`язків підозрюваного.

Матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2020 року за № 0000307.

Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з посиланням на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України. Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор клопоче про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив в повному обсязі, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність випадків ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши виступ прокурора, який просив задовольнити клопотання, про існування визначених ст.177 КПК України ризиків, думку підозрюваного та захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, вивчивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що він не причетний до скоєння злочину, слід прийняти до уваги, що з досліджених письмових доказів вбачається, а самим підозрюваним в судовому засіданні визнається, що
Він перебував у місці і у час, який зазначено у підозрі, дійсно мав конфлікт із журналістом ОСОБА_6 , він дійсно вчиняв дії по вилученню із рук ОСОБА_11 телефону з метою припинення відеозапису, хоч і пояснював свої дії відмінним від інкримінованим йому умислом, а саме намаганням припинити протиправне втручання у його особисте життя, переконанням у правомірності своїх дій та виконанням ОСОБА_6 свідомої провокації із незаконним використанням повноважень журналіста.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).
За таких обставин, вважаю, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.171 КК України є достатньо обґрунтована, оскільки існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Доводи захисника про фальсифікацію письмового доказу редакційного завдання, незаконність дій журналіста, протиправне втручання ОСОБА_6 в особисте життя ОСОБА_5 , свідому провокацію ОСОБА_6 та зловживання ним статусом журналіста підлягають перевірці і правовій оцінці судом в межах судового розгляду після завершення досудового розслідування та направлення справи до суду, тому на цій стадії є передчасними. При цьому перевірка доведеності вини підозрюваного, встановлення його винуватості у скоєнні інкримінованого злочину виходять за межі цього судового розгляду та предмету доказування у цій справі.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, а саме те, він раніше не судимий, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, вивчивши матеріали клопотання, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки дані, викладені в матеріалах клопотання дають підстави для висновку, щодо необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, але слід визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню доводи прокурора, щодо необхідності заборони відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду та необхідності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки під час розгляду це прокурором не доведено. На противагу цьому, сторона захисту посилалась на необхідність періодичного виїзду підозрюваним до м.Києва, тобто за межі Київської області для лікування дитини та у службових справах. Враховуючи викладене у вказаній частині клопотання є необґрунтованим, покладення інших обов`язків в достатній мірі забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства і змагальності сторін, оцінивши всі подані доводи і докази, вважаю, що доводи клопотання загалом знайшли об`єктивне підтвердження під час судового розгляду, позиція захисту щодо відсутності підстав для обрання запобіжного заходу є непереконливою і недоведеною, тому немає достатніх підстав для відмови у задоволенні клопотання.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню частково в межах доведених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 184, 186, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк два місяці обов`язки, передбачені пунктами 1, 4 частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений час, місце, залежно від стадії кримінального провадження;

- утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками обвинувачення у вказаному кримінальному провадженню.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на строк дії ухвали - до 24 серпня 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, якому доручено розслідування цього кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1