У Х В А Л А
Справа № 285/1461/20

провадження № 1-кс/0285/311/20

19 квітня 2020 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора………………….................. ОСОБА_3 ,

слідчого……………………………… ОСОБА_4 ,

підозрюваного……………….... ОСОБА_5 ,

захисника……………………………… ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури,

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який офіційно не працює,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий 18.04.2020 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Із клопотання слідує, що 17.04.2020, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , через вікно проникли в будинок по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно та грошові кошти на загальну суму 77 350 грн., заподіявши тим самим ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

За даним фактом 17.04.2020 розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (далі Злочин).

Підставою клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки Злочину і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, зазначених у ньому.

ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому свою причетність до скоєння інкримінованого йому діяння підозрюваний заперечив.

Заслухавши думки сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
17.04.2020 о 19 год. 05 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України та наступного дня 18.04.2020 йомуповідомлено про підозру у вчиненні Злочину.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини та практика Європейського суду з прав людини наголошує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
В рішеннях Європейського суду з прав людини «Боцано проти Франції» та «Ходорковський проти Росії» суд відзначив, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого, суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі (рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється. Разом з тим, підстави, зазначені у клопотанні щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, є необґрунтованими.
Відсутність у підозрюваного реєстрації за місцем проживання прокурор трактує, як ризик його переховування від органу досудового розслідування. Однак, відповідно до Конституції України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свобода пересування і право на вільний вибір місця проживання належать кожній людині, яка на законних підставах перебуває на території України, і включають у себе свободу пересування територією України, право на вільний вибір постійного чи тимчасового місця проживання. Реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження. А тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого відображення під час розгляду клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведений.
Твердження сторони обвинувачення про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та вчинити інший злочин, ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються жодними доказами. Допитана за клопотанням прокурора в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що боїться підозрюваного і вважає, що він може їй погрожувати, однак з її пояснень слідує, що особисто з ОСОБА_5 вона не знайома і ніколи з ним не спілкувалась, а лише знала, що він товаришував із дітьми її подруги. Безумовно, потерпіла внаслідок злочину, який викликав у неї негативні емоції, понесла душевні страждання, був певним чином порушений її звичайний спосіб життя, для відновлення якого знадобляться додаткові матеріальні і душевні зусилля. Однак, переживання особи з приводу вчинення злочину щодо її майна самі по собі не можуть бути підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і вирішення цього питання з цих підстав, є неприпустимим.
Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати тримання під вартою. Крім того, чинний КПК України послідовно проводить концепцію, за якою тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві. На думку суду, сторона обвинувачення не впоралась із зазначеним тягарем та в судовому засіданні не змогла довести виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відсутність в матеріалах клопотання будь-яких вагомих доказів наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не можуть слугувати підставами ізоляції особи від суспільства та неможливості застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу. Це буде порушенням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, приходжу до висновку, що підстав для задоволення клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, немає.
Керуючись статтями 177-178, 181, 183,184, 193, 194, 309 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1