ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/253/19 Справа № 705/5282/19 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.181 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Умань, Черкаської області, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дія якої закінчується 01.02.2020, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України , -

в с т а н о в и л а :

03.12.2019 старшим слідчим Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що 07.11.2019 року близько 23 год. 10 хв., поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останнього було госпіталізовано з попереднім діагнозом ЗЧМТ, забій головного мозку, забій обох кистей, гематоми тім`яної ділянки, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_3 о 23 год. 40 хв. він помер в приміщенні лікарні.
По даному факту розпочато кримінальне провадження № 0001422, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2019, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

09.11.2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливих інших речових доказів по кримінальному провадженні, які ще не встановлено; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, схильний до уникнення кримінального переслідування, що буде унеможливлювати проведення слідчих дій за його участю та проведення судового розгляду.
Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року у задоволені клопотання старшого слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - відмовлено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дія якої закінчується 01.02.2020, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Постановляючи вказану ухвалу, слідчий суддя вважав за доцільне обрати щодо підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, вважав доцільним покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків виклику слідчого, прокурора чи суду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, застосувавши відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В апеляційній скарзі посилається на те, що вказане судове рішення є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, що становлять підвищену суспільну небезпеку та відповідно до санкції статті карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, схильний до незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, тому обрання відносно нього будь якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Вказує, що під час розгляду даного клопотання прокурором було доведено наявність обгрунтованої підозри, що підтверджується матеріалами клопотання та ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно вказує, що слідчий суддя не врахував обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачених ст.178 КПК України, не оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст. 94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які посилався слідчий у клопотанні та додані до нього документи в їх сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, підозрюваного ОСОБА_7 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної вимоги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовуючи відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважав за доцільне обрати щодо підозрюваного передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, вважав за доцільне покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: заборонити підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків виклику слідчого, прокурора чи суду.

Так, при вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний стан, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, прийшов до висновку, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та зазначає, що в ході апеляційного розгляду судом також не встановлено таких обставин як злісне переховування від слідства, перешкоджання кримінальному провадженню, а тому, вважає, що зазначений стороною обвинувачення ризик, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливих інших речових доказів по кримінальному провадженні, які ще не встановлено; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, схильний до уникнення кримінального переслідування, що буде унеможливлювати проведення слідчих дій за його участю та проведення судового розгляду, суду не доведені.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, який є тяжким кримінальним правопорушенням, тому на думку суду існує ризик того, що він перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, з урахуванням всіх передбачених ст.178 КПК України обставин, з огляду на положення ст.ст.177, 181, 194 КПК України суд апеляційної інстанції погоджується, що можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі із покладенням відповідних обов`язків.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, на підставі ухвали слідчого судді, суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, в достатній мірі дослідив та врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний стан, наявність постійного місця проживання.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що застосований слідчим суддею місцевого суду запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту виявився дієвим та останнім не порушувався, в зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що з огляду на викладені обставини з урахуванням обставин вчинення правопорушення, характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та його поведінки на даний час, цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий і прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

З огляду на викладене суд вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження та встановленими в ході судового розгляду обставинами.

Суд апеляційної інстанції вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим. Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 грудня 2019 року, якою щодо ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дія якої закінчується 01.02.2020, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :