справа №619/1076/20
провадження №1-кс/619/622/20
Ухвала
іменем України

30 червня 2020 року м. Дергачі
установив:
Досудовим розслідуванням установлено, що згідно наказу № 46-00 від 14.02.2020 в.о. Голови Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області. 17.02.2020 між в.о. Голови Державного агентства водних ресурсів України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , укладено контракт, яким останнього призначено на посаду начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області, строком з 17.02.2020 до 16.02.2023. У відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада ОСОБА_3 відноситься до посад державної служби категорії "Б", відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 особа уповноважена на виконання функцій держави, відповідно до ст. 50 Закону України Про запобігання корупції є службовою особою, яка займає відповідальне становище. Відповідно до п. 4 ч. 6 розділу ІІ «Права та обов`язки сторін», контракту № 16 від 17.02.2020 керівник Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області зобов`язується забезпечувати ефективне використання за призначенням, збереження та відновлення закріпленого за організацією на праві оперативного управління державного майна. Відповідно до п.п. 12, 20, ч. 4 Положення про Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області затверджений наказом Державного агентства водних ресурсів України № 57 від 10.08.2018 № 587, до покладених на Офіс відноситься володіння, користування і розпорядження майном, яке закріплене на праві оперативного управління, згідно з чинним законодавством, розгляд і надання пропозицій територіальному органу Держводагенства стосовно погодження договорів оренди водних об`єктів. Так, 24.03.2020 до начальника регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області Державного агентства водних ресурсів ОСОБА_3 , за адресою: м. Харків вул. Космічна, 21 під`їзд 1, поверх 4, звернувся ОСОБА_5 щодо оренди приміщення насосних станцій та використання басейнів для розведення малька риби. У ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , останній повідомив, про те що, він не буде заперечувати проти оренди та направить відповідні листи до Державного агентства водних ресурсів України, яке в свою чергу направить лист до Фонду державного майна щодо згоди на укладення договорів оренди. ОСОБА_3 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, із використанням наданої влади та службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з прямим умислом, достовірно розуміючи, що укладення договору оренди майна з Фондом Державного майна займає значний проміжок часу, запропонував ОСОБА_5 укласти: 1) договір зберігання на побутове приміщення літ. А-1 при НСП-1 Безлюдівська ЗС, інв. номер 101334629, яке розташоване за адресою: Харківська область Харківській район смт Безлюдівка вул. Зміївська, 1-Г, огорожа басейна при НСП-1 Безлюдівської ЗС, площею 526 п.м., огорожа ТП при ТП при НСП-1 Безлюдівської ЗС площею 84 п.м.; 2) договір відповідального зберігання будівлі насосної станції НС-« ЗС інв. номер 101332278, площа 73 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , басейн при насосній станції НС-2 ЗС інв. номер 101332279, площею 5434 кв.м. та інші побутові приміщення, огорожі, колодязь, труби за вказаною адресою, за яким ОСОБА_5 може безперешкодно користуватися зазначеним майном з моменту їх підписання, та висловив прохання, що за вказані дії, ОСОБА_5 повинен передати ОСОБА_3 неправомірну вигоду, у вигляді грошових коштів по 5000 (п`ять тисяч) гривень в місяць за оренду кожного басейну, загальною сумою до кінця 2020 року за три басейни у розмірі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень. 03.04.2020 приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області у службовому кабінеті № 6, за адресою: м. Харків вул. Космічна, 21, під`їзд 1, поверх 4, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з використанням наданої влади та службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з прямим умислом, одержав від ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у значному розмірі, у вигляді грошових коштів у сумі 135 000 гривень, у якості винагороди за підписання вищезазначених договорів. Одразу після отримання ОСОБА_3 неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів у сумі 135000 гривень, слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, та оперуповноваженими УСР в Харківській області ДСР НПУ ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час обшуку службового кабінету № 6 ОСОБА_3 , на столі під папкою з паперами вилучено грошові кошти у сумі 135 000 грн, які передані останньому ОСОБА_5 у якості неправомірної вигоди за підписання договорів зберігання майном. Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: прохання надати та одержання неправомірної вигоди, у значному розмірі, службовою особою, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене першим заступником керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про накладення арешту на квартиру загальною площею 66,3 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
У обґрунтування клопотання зазначено, що 03.04.2020 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу, яку застали під час вчинення злочину.04.04.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Вина ОСОБА_3 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню доказами, а саме: заявою ОСОБА_5 від 06.03.2020 про те, що посадові особи Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області вимагають неправомірну вигоду за підписання договорів розпорядження майном вказаного підприємства; протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, як особу, яку застали під час вчинення злочину; протоколом обшуку службового кабінету ОСОБА_3 у приміщенні Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області, за адресою: м. Харків вул. Космічна, 21, де вилучено предмет неправомірної вигоди, а саме грошові кошти у розмірі 135 000 грн та вищевказані договори зберігання; протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , які повідомили відомі їм обставини кримінального правопорушення; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій. Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.06.2020, ОСОБА_3 є власником квартири загальною площею 66,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, відповідно до інформації про державну реєстрацію обтяжень встановлено, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладено заборону на підставі іпотечного договору від 25.09.2012 (обтяжувач: Харківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»). Майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на праві приватної власності, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що суд у випадку призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України може призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна. Отже, накладення арешту на нерухоме майно, що належить підозрюваному, необхідне з метою забезпечення конфіскації майна як додаткового виду покарання у випадку призначення його судом. Виходячи з того, що санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна потрібно накласти арешт на вищевказану квартиру, що перебуває у власності ОСОБА_3 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому не застосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині конфіскації майна, оскільки таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання клопотання та розгляд справи без його участі.
Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд клопотання без їх участі, проти клопотання заперечують, оскільки повноваження слідчого чи прокурора у формі постанови відсутні, 25.06.2020 була змінена підозра.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №213477896 від 22.06.2020, ОСОБА_3 є власником квартири загальною площею 66,3 кв.м, житловою площею 33,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_3 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можйому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.
Частиною 2 ст. 49 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Перелік такого майна визначається законом України.
Законом України «Про виконавче провадження» визначено перелік майна, на яке може бути звернено стягнення за виконавчими документами, разом з тим вказаний перелік є вичерпним та не містить заборони на конфіскацію квартир.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів необхідність арешту майна підозрюваного, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до перереєстрації, відчуження, пошкодження, зниження або реконструювання, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкцією ч. 3 ст. 368 КК України передбачено конфіскацію майна.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1