Справа № 621/135/20
Пр. № 1-кс/621/65/20
Ухвала
Іменем України

22 січня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Комсомольське, Зміївського району Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 1) 13.06.2019 Зміївським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн (штраф сплачено),
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
Заступник начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , у провадженні, якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 20.01.2020 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив, що 19.01.2020, ОСОБА_5 , на протязі вечора, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із знайомими, серед яких був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, близько 18 години, на ґрунті особистих відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство останнього.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв молоток, який знаходився у квартирі за вищевказаною адресою, після чого, бажаючи настання смерті ОСОБА_7 , навмисно завдав йому не менше п`яти ударів металевою частиною молотка в область голови.

В результаті зазначених злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: гостра відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, вдавлений перелом тім`яної кістки справа, субарахноїдальний крововилив, забійні рани тім`яної ділянки справа.

ОСОБА_5 виконав всі необхідні дії, направлені на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , проте його умисел не був доведений до кінця, гак як ОСОБА_7 був вчасно госпіталізований до КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», де йому своєчасно надано медичну допомогу.

20.01.2020 ОСОБА_5 затриманий в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні злочину.

20.01.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні злочину визнав себе винним частково, та пояснив, що в ході розпиття спиртних напоїв, між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої він обороняючись наніс декілька ударів молотком по голові ОСОБА_7 .

Отже, заступник начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області просить задовольнити клопотання, посилаючись на те, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями, раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою, без визначення застави згідно пункту 1 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор наполягали на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у злочині, передбаченому частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме, цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 зазначила, що підозрюваний не має негативної репутації, компрометуючих матеріалів у відношенні нього селищна рада не має, одружений, має сім`ю, а також те, що ОСОБА_5 не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 надав суду пояснення в яких зазначив, що він не мав наміру на вбивство ОСОБА_7 та захищався від нього, оскільки у останнього в руках був ніж. Після скоєного він самостійно повідомив про це органи поліції. Також зазначив, що він має не задовільний стан здоров`я. Наміру переховуватися від слідства та суду він не має та буде з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку:

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000067 від 20.01.2020; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 20.01.2020; протоколу огляду місця події від 20.01.2020; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколу допиту потерпілого від 20.01.2020; довідки КНП «Обласна клінічна лікарня» від 21.01.2020; довідки експерта Зміївського РВ ХОБСМЕ; протоколів допиту свідків від 20.01.2020; довідки Зміївської ЦРЛ від 20.01.2020; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.01.2020; документів щодо відомостей про особу підозрюваного.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вивченні особи підозрюваного встановлено, що він раніше судимий, одружений, має місце постійного проживання.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, у разі визнання його винуватим за частиною 2 статті 15 частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до частини 4 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки слідчий та прокурор довели обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 181 - 184, 186, 193, 194, 196, 197, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання підозрюваного та його захисника - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із використанням електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце своєї реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати до слідчого відділення Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття; носити електронний засіб контролю.
Звільнити негайно ОСОБА_5 з - під варти у залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця своєї реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Зміївський відділ поліції ГУНП в Харківській області.
Строк дії ухвали - до 22 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1