ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/727/20
Провадження № 1-кс/362/216/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 09.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0001144,
в с т а н о в и в:
06.02.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 09.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0001144, в якій вона просила скасувати постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 09.12.2019 року про закриття кримінального провадження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що слідчим Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001144 від 07.12.2018 року.
Вищевказане кримінальне провадження було розпочато за її заявою від 06.12.2018 року про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення, передбачуваного частиною 1 статті 125 КК України, відповідно до попередньої правової кваліфікації.
У зазначеному кримінальному провадженні вона має процесуальний статус потерпілої.
Підставами для звернення до органів поліції із заявою про злочин, що розслідується в цьому кримінальному провадженні, стали далі зазначені події.
Отже, 25.10.2018 року, вечором, прийшовши у квартиру вона побачила, що у квартирі де вона проживає знаходяться невідомі їй особи. Поспілкувавшись зі своєю донькою ( ОСОБА_8 ), що протягом дня знаходилась вдома (в квартирі), вона дізналася, що всупереч положень Основного Закону, всупереч вимог чинного законодавству України, всупереч порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» 25.10.2018 року, державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС у Київській області ОСОБА_9 , з ознаками перевищення наданих повноважень, начебто на виконання рішення суду у цивільній справі №372/3360/16-ц, без дозволу судуна проникнення в помешкання (володіння) особи, відбувалось вселення громадянина ОСОБА_10 до квартири АДРЕСА_1 . При цьому невідомі особи, що перебувають у квартирі, є начебто знайомими ОСОБА_10 (як нового власника квартири) та його довіреними особами.
З приводу протиправного перебування в її помешканні невідомих осіб та протиправного проникнення в її житло вона відразу ж звернулась до Обухівського ВП у Київській області.
Спілкуючись з особами, що перебували у її помешканні вони повідомили, що вони начебто є новими мешканцями квартири АДРЕСА_2 , й вони вважають, що можуть у ній мешкати, а вона має залишити помешкання, висилятися з квартири, в разі якщо вона не виконає їхню вимогу добровільно її поб`ють та силою викинуть на вулицю. Зауваження, що такі вимоги є протиправними невідомі їй особи не сприйняли, надані нею документи (рішення судів у цивільній справі №372/3360/16-ц та інші документи) переглянули, до уваги не взяли, висловившись так, що це їм ні про що не говорить, вони цього не розуміють.
Щодо вищенаведених обставин вона повторно звернулась до поліції, здійснивши виклик за номером 102 й повідомила про порушення її прав та вимог Закону.
26.10.2018 року конфлікт з особами, що фактично вже добу перебували в моєму помешканні продовжився, її залякували, примушували залишити квартиру, забрати речі і йти геть, неодноразово з цього приводу викликалася поліція.
27.10.2018 року конфлікт з особами, що перебували в квартирі продовжився й став носити більш агресивного характеру.
Близько 18-00 / 18-30, 27.10.2018 року, невідомі їй особи та мешканець міста Кагарлик ОСОБА_11 , що перебував в квартирі разом з ними, продовжуючи свої злочинні наміри та залякування, вчинили бійку в її помешканні, ОСОБА_11 та невідомі особи побили її та її родича ОСОБА_12 й випхали їх з квартири, викинули з квартири особисті речі та сказали, що в такий спосіб вони їх виселили.
Неодноразово, щодо вищевказаних подій, викликався наряд поліції.
На виклик прибули поліцейські ОСОБА_13 (жетон 0117123) та ОСОБА_13 (жетон 0117163).
Поліцейські були присутні при погрозах, бійці й фактичному протиправному виселенню її з квартири та протиправних діях ОСОБА_14 , жодних дій не вживали, спокійно спостерігали за протиправними діями осіб, бійкою та викиданням її речей з квартири.
Такою своєю бездіяльністю, за всіх ознак, поліцейські сприяли вчиненню злочину, та порушили низку вимог чинного законодавства України.
Окрім того, як їй стало відомо з розмови поліцейських та ОСОБА_14 й інших осіб, поліцейські ОСОБА_13 та ОСОБА_13 добре знайомі з ОСОБА_15 , можливо товаришують, всі вони є мешканцями міста Кагарлик.
З 27.10.2018 року доступу до свого житла вона не має.
Щодо вищенаведених подій, з невідомих заявниці причин, виключно в частині нанесення їй тілесних ушкоджень, 07.12.2018 р. за її заявою було внесено відомості до ЄРДР за №0001144, з попередньою правовою кваліфікацією КП: (КК України 2001) СТ.125 ч.1. (при цьому в тексті оскаржуваної постанови вказано 07.11.2016?).
Органом досудового слідства в КП ЄРДР №0001144 було визначено Обухівський відділ поліції ГУ НП у Київській області.
В подальшому справу передано слідчому СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_16 .
Станом на 27.01.2020 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0001144 злочин фактично не розкрито, підозру жодній особі не вручено, всі необхідні слідчі дії не проведено.
27.01.2020 року мною була отримана постанова слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_5 , від 09.12.2019 року, про закриття кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0001144.
Як зазначено в тексті оскаржуваної постанови, під час досудового слідства було проведено слідчі дії спрямовані на встановлення причетних до вчинення злочину осіб та встановлення викраденого, також зазначено, що слідчим начебто вживалися дії спрямовані на розкриття злочину.
При цьому зазначено, що причетних осіб до вчинення злочину не встановлено, підозру жодній особі не повідомлено, зазначено, що за таких обставин, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування визначеного статтею 219 КК України (?), постановлено закрити кримінальне провадження №0001144.
З даною оскаржуваною постановою категорично заявниця не погоджується, вважає її необґрунтованою, передчасною та такою, що порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, оскільки слідчим не було вчинено не те щоби достатніх, взагалі не було вчинено мінімально необхідних слідчих дій для прийняття такого рішення.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити із викладених в неї підстав.
Прокурор в судовому засіданні в задоволенні скарги просила відмовити, вважає оскаржувану постанову обґрунтованою.
Слідчий в судовому засіданні в задоволенні скарги просила відмовити.
Заслухавши заявника, прокурора, слідчого, вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0001144 від 07.12.2018 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001144 від 07.12.2018 року (а.с.7).
Постановою від 09.12.2019 року слідчим СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001144 від 07.11.2016 року закрите у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування (а.с. 6).
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.
В силу ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру
Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу
Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.
Тривалість та неефективність досудового розслідування по кримінальним провадженням вже багаторазово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України та у більшості випадків судом констатовано порушення статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі " Мащенко проти України" від 11.06.2015 р. встановлено, що розслідування кримінальної справи протягом тривалого часу, яке є неефективним, поверхневим у зв`язку з недостатністю вжитих слідчим заходів, труднощами заявника в отриманні інформації про хід розслідування та участі у прийнятті процесуальних рішень, є порушенням ст. 2 Конвенції та на державу покладено обов`язок сплатити грошові компенсації.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.12.2019 року, в порядку ст.36 КПК України, прокурором Васильківського відділу Києво святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на ім`я начальника СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_17 у кримінальному провадженні №0001144 від 08.12.2018 року надано вказівки, що слід було виконати (а.с.89-90).
Проте досліджуючи матеріали кримінального провадження № 0001144 від 08.12.2018 року, під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим, були виконані певні слідчі дії, але не в повному обсязі відповідно до вказівки прокурора, проводилися із значними часовими проміжками, доручення слідчого виконувалися не у повному обсязі, деякі доручення взагалі не виконано.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає, що рішення слідчого є передчасними, а закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст. 219 КПК України недопустимим.
Будучи зобов`язаним забезпечити ефективне досудове розслідування, орган досудового розслідування впродовж строку, передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, має встановити, чи була подія кримінального правопорушення, а також у разі відсутності такої або виявлення інших підстав для закриття провадження - прийняти відповідне рішення.
Вимоги ст.ст. 219, 284 КПК України обумовлені необхідністю додержання під час досудового розслідування розумних строків проведення процесуальних дій, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.
Враховуючи викладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню та направленням кримінального провадження 0001144 від 08.12.2018 року органу досудового розслідування для проведення розслідування.
Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 09.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001144 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 09.12.2019 року про закриття кримінального провадження за №0001144 від 08.12.2018 року у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0001144 від 08.12.2018 року повернути до СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_18