ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1148/20 Справа № 205/903/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, -
за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого (в режимі відеоконференції): ОСОБА_6

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання.
В обґрунтування апеляційних вимог, засуджений зазначає, що за час відбування покарання режиму утримання не порушує, офіційно працевлаштований на виробництві колонії в сталелітійному цеху, має чотири заохочення, активно приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, відвідує церкву, має стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною. На засіданні комісії установи було вирішено про можливість застосування до нього ст. 81 КК України. Вважає, що суд порушив його право на захист, оскільки розглянув подання за відсутності його захисника та не з`ясував його думки чи можливо розглядати справу без участі захисника.
При цьому, прокурор та представник установи не заперечували проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення, проте суд відмовив в його задоволенні. Вважає, що своєю відмінною поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення і до нього можливо застосувати ст. 81 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Дніпровська ВК №89» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2016 року за ст.187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі.
За час відбуття покарання засуджений має чотири заохочення та одне дисциплінарне стягнення. Крім того, останній відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину. Дані обставини не можуть характеризувати засудженого ОСОБА_6 як особу, яка стала на шлях виправлення та яка у повній мірі довела своє виправлення. Крім того, суд також врахував значний термін не відбутого засудженим ОСОБА_6 покарання, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову у задоволенні подання начальника про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.
Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно - достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання захисника повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Так, відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , судом враховано, що засуджений відбув 3/4 строку покарання. При цьому судом зазначено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину. За час відбуття покарання засуджений має чотири заохочення та одне дисциплінарне стягнення.
Крім того, суд правильно врахував значний термін невідбутого засудженим ОСОБА_8 покарання, враховуючи, що значний термін відбування покарання було перераховано у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України та враховуючи, що 21.08. 2019 року на засіданні адміністративної комісії установи було відмовлено у застосуванні до засудженого ОСОБА_6 заохочувальної норми закону ( ст. 82 КК)
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст.81 КК України, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.
Також, колегія суддів зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.
При цьому, колегія суддів зауважує, що лише наявність 4 заохочень за весь період відбування покарання хоча і характеризують позитивно особу засудженого, однак з урахуванням інших, встановлених судом обставин, на виправлення ОСОБА_6 не вказують.
Доводи апеляційної скарги засудженого про його офіційне працевлаштування, активну участь у програмах диференційованого виховного впливу, стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною, хоча і мають місце, але, враховуючи вищенаведене, не є безумовними підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Твердження ж апеляційної скарги засудженого про порушення судом його права на захист колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони жодним чином не підтверджені.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, а тому, повинна бути залишена без змін.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4