Справа № 946/3210/20
Провадження № 1-кп/946/482/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000568 від 14.04.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, українки за національністю, із середньою освітою, офіційно не працюючої, не заміжньої, не маючої місця реєстрації, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не миючої судимості

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Встановлено, що 27.03.2020 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у гостях у свого знайомого за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши припаркований у дворі велосипед торгової марки «Sachs Classik» моделі ELO Bike зеленого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 , який також перебував у гостях у свого знайомого за вказаною адресою, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли би помітити та перешкодити її злочинним намірам та діям, скерованим на таємне викрадення чужого майна, маючи вільний доступ, таємно викрала зазначений велосипед та з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 своїми діями майнову шкоду на суму 2966 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят шість) гривень 33 (тридцять три) копійки.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

29 травня 2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000568 від 14.04.2020 року, та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а тому просить затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю та просить суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити їй узгоджену в ній міру покарання. Також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також їй зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Позицію своєї підзахисної підтримала захисник ОСОБА_5 та просить затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до статті 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання; цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 був ознайомлена з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України «Умисне невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості».

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченою на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Обвинувачена ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 в за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченої, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Враховуючи відсутність ризиків, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирати.

Прокурором цивільні позови під час досудового розслідування не заявлено.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 653(шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2020 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченої ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят )копійки.

Арешт накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2020 року скасувати, велосипед торгової марки «Sachs Classik» моделі ELO Bike зеленого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя