ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/35/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/17/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на вирок Заліщицького районного суду від 26 вересня 2019 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Улашківці Чортківського району Тернопільської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із вищою освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави 7722 гривні судових витрат, вирішено питання щодо речових доказів у справі та скасовано арешти, накладені ухвалою слідчого судді, на автомобілі марки Шкода модель Октавія д.р.н. НОМЕР_1 , Опель модель Комбо д.р.н. НОМЕР_2 та передано їх власникам або особам, які правомірно ними володіють.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 10 вересня 2018 року близько 9 години, в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року із змінами та доповненнями, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керував технічно-несправним автомобілем марки "Шкода", модель Октавія, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із встановленими на одну вісь шинами різних розмірів, різних моделей, з різними малюнками протектора, експлуатація якого забороняється, згідно з п.п.31.4 та п.31.4.5«г» ПДР України.

ОСОБА_7 рухався вищевказаним автомобілем без пасажирів та вантажу, автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» правою смугою руху в напрямку міста Заліщики від міста Чортків. Під час руху ОСОБА_7 , в порушення вимог п.п.1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна дистанція», «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»,) та п.12.1 ПДР України, не урахував дорожні умови та обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У той час, попереду керованого ОСОБА_7 автомобіля, в попутному напрямку, рухався автомобіль марки Опель модель Комбо, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_9 та в салоні якого, на передньому пасажирському сидінні, знаходилася пасажир ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 , в порушення п.2.3«б» ПДР України рухаючись на 429км+700м вищевказаної автодороги, що неподалік залізничної станції «Ворвулинці» Заліщицького району, перебуваючи під впливом наркотичних речовин, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, відволікся від керування та в порушення п.13.1 ПДР України, не обрав безпечної дистанції до автомобіля марки Опель модель Комбо, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному з ним напрямку по тій самій смузі руху.

Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам пунктів ПДР України, ОСОБА_7 поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення на смузі руху до м.Заліщики, передньою частиною керованого автомобіля марки Шкода, модель Октавія, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із задньою частиною автомобіля марки Опель, модель Комбо, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажир автомобіля марки "Опель", модель "Комбо" ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта з ушкодженнями 6-го та 7-го шийних хребців, міжхребцевого диску між ними та спинного мозку на цьому рівні, що ускладнилась висхідним набряком-набубнявінням головного мозку з вклиненням стовбура останнього у великий потиличний отвір, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла;

- водій автомобіля марки "Опель", модель "Комбо" ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, вдавленого перелому тімяної кістки справа, рани правої тімяної ділянки голови, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_7 вимог п.п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП та спричиненням смерті ОСОБА_11 і заподіянням потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_8 просять вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки і відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації. Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки просять залишити без змін.

Посилаються на те, що суд не врахував всіх пом`якшуючих обставин, зокрема, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, позитивну характеристику та те, що ОСОБА_7 вчинив необережний злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та призначив йому надто суворе покарання.

Апелянти вважають, що суд при призначенні покарання безпідставно не взяв до уваги думку потерпілого, який жодних претензій до обвинуваченого немає та просив його суворо не карати.

Окрім цього, вказують на недоведеність обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення у стані наркотичного сп`яніння. Зазначають, що довідка №266 від 20.09.2018 року щодо наявності в сечі ОСОБА_7 амфітаміну, метамфетаміну, екстазі, не містить інформації про наркотичне сп`яніння ОСОБА_7 в момент ДТП.

Посилаються на те, що суд безпідставно не дав оцінки та залишив поза увагою висновок лікаря Заліщицької ЦКР лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено.

Вважають, що застосування ст. 75 КК України було б достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння нових злочинів.

Заслухавши суддю доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, просять її задовольнити, в судових дебатах потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисників, просить пом`якшити ОСОБА_7 покарання, застосувати ст. 75 КК України, в судових дебатах прокурора, який просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників задовольнити частково, виключити з вироку суду посилання на вчинення ОСОБА_7 злочину в стані наркотичного сп`яніння, яке в суді не було доведено, проте вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам закону, тому просить вирок суду в цій частині залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши частково судове слідство, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого та його захисників, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував, що воно має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення цієї особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, конкретні обставини провадження, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний тяжкий злочин, в результаті якого потерпіла ОСОБА_11 померла, а потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди, а також думку потерпілого, який вказав, що претензій до обвинуваченого немає, останній відшкодував йому шкоду, тому просив обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про призначення ОСОБА_7 основного покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України та додаткового покарання, передбаченого санкцією цієї статті у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Наведені в апеляційні скарзі доводи, в тому числі щодо вчинення ОСОБА_7 необережного злочину та наявність пом`якшуючих обставин, не дають підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Так, за змістом ч.1 ст.75 КК України звільнення від відбування покарання можливе із урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, на підставі яких суд може дійти до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд першої інстанції вірно врахував, що обвинувачений вчинив хоч і необережний, однак тяжкий злочин, наслідком якого є смерть людини та тяжкі тілесні ушкодження другого потерпілого.

Керуючи технічно-несправним автомобілем ОСОБА_7 порушив п.п.2.3"б", 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до тяжких наслідків. Тому уникнення обвинуваченим реального покарання негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності дотримуватися Правил дорожнього руху. Окрім того, кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, тому думка потерпілого щодо виду та розміру покарання сама по собі не є вирішальною для суду.

Таким чином, з урахуванням усіх обставин справи, даних про особу винного, а також пом`якшуючих обставин, на які апелянти посилаються в апеляційній скарзі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, доводи апелянтів щодо недоведеності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину в стані наркотичного сп`яніння заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно з п. 8 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.15,16 розділу ІІІ вказаної Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз особи, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого лікар (фельдшер) видає висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Як вбачається з дослідженого в суді апеляційної інстанції висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного о 10 год. 45 хв. 10.09.2018 року на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 47, у ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено.

Вказаний висновок складений лікарем (фельдшером) Заліщицької ЦКР лікарні у встановленому законом порядку, є основним документом, який підтверджує, що ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованого йому злочину, в стані сп`яніння не перебував, тому довідка №266 аналізу сечі ОСОБА_7 , яка видана Тернопільським обласним наркологічним диспансером 20.09.2018 року, відповідно до якої в сечі ОСОБА_7 виявлено амфетамін, метамфетамін, екстазі та, яка судом першої інстанції взята до уваги, сама по собі не є документом, який засвідчує огляд особи на стан сп`яніння відповідно до вимог закону, тому не може стверджувати наявність стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_7 в момент вчинення ним злочину. В зв`язку з цим, посилання суду на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння слід виключити з вироку суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Заліщицького районного суду від 26 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст.404 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду

- на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння,

- як на доказ доведеності вини ОСОБА_7 - довідку токсикологічної лабораторії Тернопільського обласного наркологічного диспансеру від 20.09.2018 року,

- як на обтяжуючу обставину - перебування ОСОБА_7 в стані наркотичного сп`яніння.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи