УХВАЛА
11 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 195/1109/19
провадження № 51-690 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 Кримінального кодексу України (далі КК).
Ще однією ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 КК.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року про призначення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 КК.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується із ухвалами Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, просить їх скасувати, зобов`язати суд першої інстанції поновити підготовче провадження та визнати його потерпілим.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилається на істотні порушення кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Згідно з положеннями частини 2 статті 24 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК), гарантується право на перегляд ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Порядок провадження в суді касаційної інстанції визначено положеннями глави 32 КПК. Так, право особи на касаційне оскарження судових рішень реалізується шляхом подання касаційної скарги за встановленими статтею 427 КПК вимогами. Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються з обґрунтуванням вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Суд наголошує, що статтею 424 КПК визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що не всі судові рішення, на які посилається ОСОБА_4 можуть бути предметом касаційного перегляду. Ця обставина обумовила й порушення скаржником положень статті 436 КПК, якою встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. Так, ОСОБА_4 повинен чітко визначити у прохальній частині касаційної скарги свої вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням норм глави 32 КПК.
Зазначені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду встановити предмет касаційного оскарження та позбавляють можливості відкрити провадження за встановленим кримінальним процесуальним законом порядком.
Відповідно до частини 1 статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у статті 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (особа, яка подає касаційну скаргу, має підтвердити, що вона не пропустила цей строк при повторному зверненні до суду).
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3