Кримінальне провадження № 703/319/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміли кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002906 від 20 листопада 2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою вищою освітою, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:

- 31 березня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- 29 серпня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено в місця обмеження волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2017 року на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році» скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді обмеження волі, а саме 2 роки 7 місяців 27 днів. Звільнений 04 січня 2019 року по відбуттю строку покарання.

- за ч. 3 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_8 , близько 12 години 00 хвилин 17 листопада 2016 року проник до приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_9 , а саме електричного кабелю довжиною близько 80 метрів, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 1 120 гривень.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, і пояснив, що дійсно, близько 12 годин 00 хвилин 17 листопада 2016 року з приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , викрав електричний кабель довжиною близько 80 метрів, який належить ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_9 , в поданій до суду заяві, просив обрати сувору міру покарання обвинуваченому, будь-яких претензій матеріального характеру до нього не має.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись лише його допитом та дослідженням письмових даних, які характеризують його особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року стосовно ОСОБА_8 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням призначене вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, яким останнього засуджено до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 3 роки та направлено в місця обмеження волі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2017 року на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році» скорочено наполовину невідбуту частину покарання у виді обмеження волі, а саме 2 роки 7 місяців 27 днів.

ОСОБА_8 звільнений 04 січня 2019 року по відбуттю строку покарання, що підтверджується довідкою ДУ «Ірпінський виправний центр (№ 132)».

Інші докази суду для дослідження не надавались, хоча суд роз`яснив учасникам розгляду справи вимоги ч.3 ст. 349 КПК України. Учасники судового розгляду не оспорювали фактичних обставин справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є раніше судимим, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, згідно довідки № 234/02 від 20 січня 2017 року на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обтяжуючої покарання обставини, згідно ст. 67 КК України, є те, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив злочин повторно.

В якості пом`якшуючих покарання обставин, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд при винесенні вироку зважує на досудову доповідь стосовно обвинуваченого, згідно якої орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Виходячи з наведеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі. Разом з тим, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 може бути виправлений без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. 75, ст. 76, ч. 3 ст. 185 КК України ст.ст. 370, 374 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1