Провадження № 1-кп/537/138/2020
Справа № 537/1123/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 Крюківський районний суд міста Кременчука, Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000194 від 04.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

06.04.2020 до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з Кременчуцької місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 04.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
07.04.2020 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту не вбачає.
Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили обвинувальний акт повернути, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 та її захисник не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явились про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вирішуючи питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Отже, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення в остаточному вигляді.
В частині 1 ст. 91 КПК України зазначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості.
Відповідно до ч. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, відповідно до вимог ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Враховуючи вищевикладені норми законодавства, проаналізувавши обвинувальний акт з додатками, судом встановлено, що в останньому містяться суперечності у формулюванні обвинувачення щодо складових події кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 .
Так, відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2020 в період часу з 13:40 год. по 14:05 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Кременчука Полтавської області (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) помітив ОСОБА_8 , яка рухалась пішки та тримала в руках білий пакет, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 04.02.2020 близько 14:05 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), наздогнавши ОСОБА_8 на території Кременчуцької ЗОШ № 16 за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Велика Набережна, 37, відкрито, шляхом ривка викрав у ОСОБА_8 її пакет в якому знаходились паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я останньої, закордонний паспорт громадянина України, виданий на ім`я потерпілої, медична картка Кобеляцької поліклініки на ім`я ОСОБА_8 , шкіряний гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 грн та банківські карти «ПриватБанк», відкриті на ім`я ОСОБА_8 .
Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.02.2020 близько 10:00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Кременчука Полтавської області (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) помітив ОСОБА_6 , яка рухалась пішки та тримала в руках жіночу сумку, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 13.02.2020 близько 10:10 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), наздогнавши потерпілу ОСОБА_6 поряд з житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом ривка викрав із руки потерпілої її жіночу сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 118 грн.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2020 близько 17:00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Кременчука Полтавської області (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) помітив ОСОБА_9 , яка рухалась пішки та тримала в руках жіночу сумку, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 17.02.2020 близько 17:15 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), наздогнавши потерпілу ОСОБА_9 поряд з житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито, шляхом ривка викрав із руки потерпілої її жіночу сумку в якій знаходились окуляри, пенсійне посвідчення на ім`я потерпілої та грошові кошти в сумі 500 грн.
Так, судом встановлено, що даний обвинувальний акт містить розбіжності та суперечності у формулюванні обвинувачення, а саме в часі та датах вчинення кримінальних правопорушень (перший епізод обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_8 03.02.2020, а пакет вирвав з її рук 04.02.2020; другий епізод обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_6 12.02.2020, а сумку вирвав з її рук 13.02.2020; третій епізод обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_9 19.02.2020, а сумку вирвав з її рук 17.02.2020). Викладене свідчить про наявність в обвинувальному акті суттєвих протиріч.
У зв`язку з чим суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не конкретизованим, що є порушенням ст. 291 КПК України та ст.6 Європейської Конвенції з прав людини.
В п. 34 рішення Європейського суду з прав людини (далі-Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначено, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 348 КПК України у судовому засіданні головуючий зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення, однак, з огляду на наведене, виконати ці вимоги кримінального процесуального закону не можливо. Неконкретність і суперечливість обвинувального акту суттєво порушує право обвинуваченого на захист та свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Таким чином, в результаті аналізу обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору, який направив його до суду, для приведення такого у відповідність до вимог КПК України.
Керуючись ст.ст. 110, 291, 314, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000194 від 04 лютого 2020 року - повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1