Єдиний унікальний номер 341/1528/19
Номер провадження 1-кп/341/75/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження №0000275 від 24.08.2019 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Жовтневе Білопільського району Сумської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , 28.11.2016 р. взятий на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, розлученого, не військовозобв`язаного, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, суд,-

встановив:
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Злочин вчинено за таких обставин:

ОСОБА_5 ,22.08.2019 р. близько 14 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився по місцю свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 , де з липня 2019 р. орендував кімнату в житловому будинку своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою раніше проживав у зареєстрованому шлюбі та в травні 2017 р. розлучився. Перебуваючи на подвір`ї вищевказаного домоволодіння між обвинуваченим та потерпілою виник словесний конфлікт з приводу того, що остання відмовилась позичати йому грошові кошти для придбання спиртного. Під час цього конфлікту сторони спочатку виражались на адресу один одного образливими та нецензурними словами, після чого обвинувачений схопив потерпілу за одяг та почав шарпати її зі сторонни в сторону, у грубій формі вимагаючи, яка була поєднана із вживанням нецензурних слів, щоб вона позичила грошові кошти для придбання алкогольних напоїв.

ОСОБА_4 , будучи наляканою, зуміла вирватись, де взяла належний їй мобільний телефон марки ?HUAWEI Y3 2017, CRO-U00?, та почала телефонувати у поліцію. Однак, в цей час обвинувачений пройшов услід за ОСОБА_4 усередину кімнати і, побачивши у руках колишньої дружини мобільний телефон, вирішив відкрито викрасти у неї вказаний мобільний пристрій.

Обвинувачений, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшов до потерпілої і, усвідомлюючи, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності та відкритості, вихопив з руки потерпілої вищевказаний мобільний телефон вартістю 1800 грн. із сім-картою вартістю 25 грн., без залишку грошових коштів на рахунку, у чохлі типу ?фліп?, вартістю 60 грн. та поклавши мобільний телефон до своєї кишені своїх штанів, направився до виходу з будинку. Потерпіла почала вимагати від обвинуваченого щоб він повернув їй мобільний телефон, однак, ОСОБА_6 ігноруючи її вимоги та не маючи наміру припиняти свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1885 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно ним вчинено відкрите викрадення майна потерпілої,тобто мобільного телефону. Всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.До вчиненого ним злочину відноситься негативно, готовий нести покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обставини викладені в обвинувальному акті підтверджує та не оспорює, будь-яких претензій до обвинуваченого немає, просить не призначати йому суворе покарання.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України , так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж).
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність претензій потерпілої.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не судимий.
На підставі викладеного, з урахуванням відношення обвинуваченого до вчиненого, особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу визначеного санкцією статті 186 ч.1 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат немає.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Питання щодо речового доказу вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд,-

ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 ( одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Речові докази, мобільний телефон марки ?HUAWEI Y3 2017, модель CRO-U00?, у корпусі золотистого кольору у чохлі типу «фліп» золотистого кольору та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ ?КиївСтар? № НОМЕР_1 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів Галицькогог відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 діб з моменту проголошення через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1