В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001422, за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2019 року відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачена ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 у виді 80 годин громадських робіт, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення, остаточно призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.
Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду стосовно кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 , вважає оскаржуваний вирок в частині призначення обвинуваченій покарання у виді громадських робіт та обмеження волі незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, що не підлягає застосуванню.
Вважає, що, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у виді громадських робіт та обмеження волі, суд першої інстанції не дотримався положень ст. ст. 56, 61, 65, 370 КК України, а також приписів п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., в частині того, що обвинувачена ОСОБА_6 є особою, що досягла пенсійного віку, вона ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, суд застосував закон, який не підлягав застосуванню.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

24.07.2019 р. у період часу з 12.50 год. до 13.10 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «АТБ», розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 342/5, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці продукти харчування на загальну суму 230,56 грн., які поклала до своєї жіночої сумки, а жіночий капелюх вартістю 74,17 грн. поклала до свого пакету. З місця вчинення злочину ОСОБА_6 зникла, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, завдавши ТОВ «АТБ - Маркет» майнову шкоду в розмірі 304, 73 грн.
25.07.2019 р. в період часу з 10.40 год. до 10.56 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «АТБ», розташованому за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 342/5, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці продукти харчування на загальну суму 454,31 грн. та 2 пари шкарпеток дитячих, на загальну суму 34,84 грн., які поклала до свого пакету. Однак, ОСОБА_6 не змогла довести до кінця свій злочинний умисел з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена співробітниками вказаного магазину.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд першої інстанції врахував тяжкість та обставини вчинених ОСОБА_6 злочинів, спосіб вчинення, який не є суспільно небезпечним, особу обвинуваченої, яка не судима, характеризується позитивно, міцність її соціальних зв`язків, складні життєві обставини, під впливом яких вчинялись злочини, позицію потерпілої сторони, яка не має претензій до обвинуваченої. Визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття, відшкодування збитку та визнання вини обвинуваченою, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та, в порядку вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням прокурора, повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
За положеннями, передбаченими ч. 3 ст. 56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.
За змістом ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, суд першої інстанції не дотримався.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення злочинів їй було 59 років та вона є пенсіонеркою, що було відображено у вироку суду.
Згідно з положеннями ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особами, що досягли пенсійного віку є жінки за наявності відповідного страхового стажу 1961 року народження і старші після досягнення 59 років які народилися з 1 квітня 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За такого, враховуючи положення ст. ст. 56, 61 КК України, судом першої інстанції помилково призначені покарання у виді громадських робіт та обмеження волі, оскільки вони не можуть бути застосовані до ОСОБА_6 , як до особи, що досягла пенсійного віку.

За наведеного, доводи прокурора в цій частині є слушними та підлягають задоволенню.

Тому, з урахуванням викладеного, даних про особу обвинуваченої, її характеристики, обставин, що пом`якшують покарання визнання вини, щирого каяття, відшкодування завданої шкоди, фактичних обставин скоєного злочину, апеляційний суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 місяця арешту, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі.

Отже, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням в цій частині свого вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.
ОСОБА_6 вважати засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 місяця арешту, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Копія вироку суду апеляційної інстанції підлягає врученню засудженій та прокурору негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим, що не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Судді
_____________________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3