Справа № 753/2592/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2304/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
із участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 та в.о. прокурора м. Києва ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Макіївки Донецької області, громадянку України, з вищою освітою, неодружену, непрацюючу, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено їй покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та в силу ст.76 КК України покладено на неї обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухвалено початок іспитового строку ОСОБА_8 рахувати з дня проголошення вироку.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та відшкодування процесуальних витрат.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановлений спосіб, з корисливих мотивів, придбала наркотичний засіб метадон, який почала зберігати з метою збуту.
Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за адресою м. Київ, пр-т Генерала Ватутіна, у лісопосадці, сховала у землі поліетиленовий згорток з поліетиленовий пакетом з пазовим замком, в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено метадон, масою 0,177 г, який 12.09.2019 року у період часу з 12 год. 42 хв. по 12 год. 55 хв. був вилучений працівниками поліції під час огляду місця події, таким чином ОСОБА_8 зберігала з метою збуту наркотичний засіб.
Після чого, 12.09.2019 року, близько 02 години 20 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 12, працівниками поліції була затримана ОСОБА_8 , у ході особистого обшуку якої, з сумки, що була при ній, виявлено та вилучено 32 згортки клейкої стрічки в середині з кристалоподібними речовинами, масами 0,253 г, 0,242 г, 0,244 г, 0,240 г, 0,245 г, 0,248 г, 0,236 г, 0,235 г, 0,240 г, 0,239 г, 0,239 г, 0,235 г, 0,233 г, 0,234 г, 0,224 г, 0,234 г, 0,233 г, 0,243 г, 0,244 г, 0,237 г, 0,238 г, 0,243 г, 0,234 г, 0,241 г, 0,239 г, 0,244 г, 0,235 г, 0,216 г, 0,218 г, 0,215 г, 0,207 г, 0,328 г, 0,169 г, 0,171 г, 0,168 г, 0,172 г, 0,174 г, 0,165 г, 0,165 г, 0,168 г, 0,167 г, 0,167 г, 0,165 г, 0,163 г, 0,164 г, 0,157 г, 0,164 г, 0,163 г, 0,170 г, 0,171 г, 0,166 г, 0,167 г, 0,170 г, 0,164 г, 0,169 г, 0,167 г, 0,171 г, 0,165 г, 0,145 г, 0,146 г, 0,144 г, 0,139 г, 0,233 г, в яких знаходився наркотичний засіб метадон, загальною масою 5,354 г, що у великих розмірах, який ОСОБА_8 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009, придбала та зберігала з метою збуту.
Метадон згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 Наркотичні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановлений спосіб, з корисливих мотивів, придбала особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіоксиментамфетаміну) яку стала зберігати з метою збуту.
Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за адресою м. Київ, пр-т. Генерала Ватутіна, у лісопосадці, сховала у землі 2 поліетиленові згортки з поліетиленовим пакетом з пазовим замком, в середині яких знаходилась по 1 таблетці фіолетового кольору масами 0,496 г та 0,493 г, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиментамфетаміну) масами 0,248 г та 0,217 г, які 12.09.2019 року була вилучена працівниками поліції під час огляду місця події у період часу з 12 год. 29 хв. по 12 год. 40 хв., таким чином ОСОБА_8 зберігала з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину.
Після чого, 12.09.2019 року, близько 02 години 20 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 12, працівниками поліції була затримана ОСОБА_8 , у ході особистого обшуку якої, з сумки, що була при ній, виявлено та вилучено 20 пігулок масами 0,479 г, 0,489 г, 0,489 г, 0,499 г, 0,486 г, 0,495 г, 0,499 г, 0,499 г, 0,494 г, 0,498 г, 0,498 г, 0,498 г, 0,500 г, 0,496 г, 0,497 г, 0,498 г, 0,499 г, 0,496 г, 0,485 г, 0,497 г містять 0,177 г, 0,181 г, 0,181 г, 0,185 г, 0,180 г, 0,223 г, 0,225 г, 0,225 г, 0,222 г, 0,224 г, 0,224 г, 0,224 г, 0,225 г, 0,223 г, 0,224 г, 0,224 г, 0,225 г, 0,258 г, 0,257 г, 0,258 г, особливо небезпечної психотропної речовини МДМА (3,4-метилендіоксиментамфетаміну). Загальна маса вилученої МДМА (3,4-метилендіоксиментамфетаміну) становить 4,365 г, що у великих розмірах, яку ОСОБА_8 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009, придбала та зберігала з метою збуту.
МДМА (3,4-метилендіоксиментамфетаміну) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановлений спосіб, з корисливих мотивів, придбала особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1ону), який стала зберігати з метою збуту.
Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за адресою м. Київ, пр-т Генерала Ватутіна, у лісопосадці, сховала у землі, поліетиленовий згорток з поліетиленовий пакетом з пазовим замком, в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1ону) масою 0,143 г, яка 12.09.2019 року у період часу з 12 год. 57 хв. по 13 год. 05 хв. була вилучена працівниками поліції під час огляду місця події, таким чином ОСОБА_8 всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009, придбала та зберігала психотропну речовину з метою збуту.
PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1ону) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановлений спосіб, з корисливих мотивів, придбала особливо небезпечну психотропну речовину 2C-I-NBOMe (25I-NBOMe, NBOMe-2C-I, BOM-CI), 2C-C-NBOMe (NBOMe-2C-C; 25C-NBOMe), 2С-B-NBOMe (25B-NBOMe; NBOMe-2C-B), 25D-NBOMe які стала зберігати з метою збуту.
Надалі,12.09.2019 року, близько 02 години 20 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 12, працівниками поліції була затримана ОСОБА_8 , у ході особистого обшуку якої, з сумки, що була при ній вилучено 16 фрагментів різнокольорового паперу з особливо небезпечною психотропною речовиною 2С-С-NBOMe масою 0,0009 г, 0,0035 г, 0,0047 г, 0,0042 г, 0,0046 г, 0,0051 г, 0,0046 г, 0,0047 г, 0,0045 г, 0,0043 г, 0,0054 г, 0,0046 г, 0,0039 г, 0,0050 г, 0,0044 г, 0,0042 г, загальна маса вилученої психотропної речовини становить 0,0686 г, які також в своєму складі містять особливо небезпечну психотропну речовину 2С-1 NBOMe масами 0,0009 г, 0,0034 г, 0,0049 г, 0,0048 г, 0,0055 г, 0,0061 г, 0,0055 г, 0,0055 г, 0,0054 г, 0,0054 г, 0,0052 г, 0,0065 г, 0,0055 г, 0,0045 г, 0,0060 г, 0,0054 г, 0,0051 г, загальною масою 0,0802 г. Крім того у ОСОБА_8 виявлено та вилучено фрагмент аркуша паперу, в якому виявлено особливо небезпечну психотропну речовину 2С-B-NBOMe (25B-NBOMe; NBOMe-2C-B) масою 0,0029 г та 25D-NBOMe масою 0,0101 г. яку ОСОБА_11 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009, придбала та зберігала з метою збуту.
2C-I-NBOMe (25I-NBOMe, NBOMe-2C-I, BOM-CI), 2C-C-NBOMe (NBOMe-2C-C; 25C-NBOMe), 2С-B-NBOMe (25B-NBOMe; NBOMe-2C-B), 25D-NBOMe, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено.
Таким чином ОСОБА_8 здійснила незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, з метою подальшого збуту, у великих розмірах, а також незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, з метою подальшого збуту, у великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, тобто скоїла злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, у якій він не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченої, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вироку, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням ст.69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої через м`якість. Так, суд приймаючи рішення про застосування ст.75 КК України до обвинуваченої ОСОБА_8 , належним чином не врахував дані про особу, а саме те, що ОСОБА_8 вчинила злочинні дії, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретних осіб, а й для здоров`я населення в цілому. Також, суд оцінив неналежним чином кількість скоєних ОСОБА_8 злочинних епізодів та тяжкість даних злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які є умисними злочинами та відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжкими. На думку прокурора, наведе свідчить про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням положень ст.69 КК України, яке належить відбувати реально, що унеможливить вчинення нових злочинів.

В.о. прокурора м. Києва ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій він не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченої, просить дослідити матеріали, що характеризують обвинувачену ОСОБА_8 , вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.307 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У решті вирок суду залишити без змін.

Мотивуючи свої вимоги прокурор зазначає, що всупереч вимогам кримінального закону, суд першої інстанції незаконно та необґрунтовано застосував до ОСОБА_8 ст.ст.69, 75 КК України та призначив останній покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.307 КК України, застосувавши інститут звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням. Суд, застосувавши положення ст.69 КК України не те, що не вказав конкретних обставин, які пом`якшують покарання, не обґрунтовував свого помилкового висновку про те, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Навпаки, поклав в основу вироку ті обставини, які абсолютно не дають законних підстав для застосування ст.69 КК України.

Зокрема у вироку суд зазначив, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Зазначені обставини, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою злочину. Проте, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання обвинуваченою своєї вини має лише формальний характер та свідчить про те, що остання під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене. Крім того, у вироку відсутні відомості у чому саме полягало активне сприяння обвинуваченої розкриттю злочину. Затримання обвинуваченої працівниками поліції та подальше вилучення наявних при ній психоактивних речовин відбулося без її активного сприяння. Наявність на утриманні малолітніх дітей та статус тимчасово переміщеної особи, жодним чином не можуть визнаватися обставинами, що пом`якшують покарання за вчинення злочину у сфері незаконного обігу та збуту наркотичних засобів і психотропних речовин. Вказані обставини лише характеризують особу обвинуваченої та повинні враховуватися в сукупності при визначенні судом розміру покарання.

Також, суд першої інстанції, всупереч вимог ч.2 ст.59 КК України, безпідставно не призначив обвинуваченій додатковий вид покарання у виді конфіскації майна, яка є обов`язковим видом покарання за санкцією ч.2 ст.307 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційні скарги, думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 , які вважали вимоги апеляційних скарг необґрунтованими та заперечували проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг прокурорів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, зазначених вимог закону районним судом не було дотримано у повному обсязі.

Частинами 1,2 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення може бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.

У кожному випадку застосування ст. 69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішення зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, обираючи ОСОБА_8 кримінальне покарання, суд першої інстанції виходив з того, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12, є тяжким. Також суд врахував особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: 2015, 2009, 2004 років народження, та має статус багатодітної матері. Крім того, обвинувачена разом з дітьми є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 відповідно до ст.66 КК України суд визнав її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину органам досудового розслідування. Зазначені обставини, на думку суду першої інстанції, істотно знижують ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою злочину. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів, має бути призначено покарання із застосуванням положень ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.307 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції.

Одночасно, як убачається з вироку, суд першої інстанції знову врахувавши те, що обвинувачена має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та статус тимчасово переміщеної особи, суд прийняв рішення про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Однак, з таким рішенням колегія суддів погодиться не може. Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, суд не вказав, які саме дані про особу останньої дають підстави для висновку про можливість її виправлення без реального відбування покарання. Формально вказавши ті ж самі обставини, якими суд мотивував застосування положень ст.69 КК України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що перевиховання обвинуваченої можливе при призначенні їй покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Колегія суддів вважає що при вирішенні питання про можливість застосування ст.75 КК України суд не врахував належним чином усіх даних про особу ОСОБА_8 , зокрема кількість придбаної нею психотропної речовини, яку вона зберігала з метою збуту для покращення свого матеріального становища та кількість епізодів злочинної діяльності.

Всі наведені судом першої інстанції дані про особу обвинуваченої та обставини, які пом`якшують покарання, а також наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які були враховані судом при призначенні покарання обвинуваченій із застосуванням положень ст. 69 КК України, не є переконливими аргументами, які б свідчили про можливість виправлення останньої із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки таке покарання не є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якості і є явно несправедливим.

Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_8 була присутня в судовому засіданні 15.04.2020 року. В цей день близько 16 години 50 хвилин головуючий суддя видалився до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Повернувшись через 30 хвилин він проголосив вирок у відсутності учасників провадження, у зв`язку з чим у відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

Проте, з матеріалів провадження вбачається, що відразу після проголошення копія вироку була вручена обвинуваченій ОСОБА_8 , що фактично свідчить про те, що головуючий у присутності обвинуваченої, в порушення вимог ст.376 КПК України, не проголосив вирок та не роз`яснив обвинуваченій належним чином порядок та строк його оскарження, а також її право ознайомитися з журналами судового засідання, що свідчить про порушення її права на захист.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуваний вирок із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених. Наведені порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування вироку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України та ст.9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду для виконання вимог ст.416 КПК України.

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суду першої інстанції необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, ретельно перевірити зібрані докази, дати їм належну оцінку, у разі доведеності винуватості ОСОБА_8 призначити їй покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, постановити законний та обґрунтований вирок.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 та в.о. прокурора м. Києва ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: