ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1605/19 Справа № 183/6797/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року по кримінальному провадженню № 0001910 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -
за участю: секретаря ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши строком до 29 грудня 2019 року, цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри, врахував, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 342 КК України, як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу, легкого ступню тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, також соціальну небезпеку кримінального правопорушення та негативне значення вчиненого діяння, яке виразилося в публічному застосуванні до працівника поліції насильства під час виконання ним своїх службових обов`язків та цинічну поведінку пов`язану поперед усього з відмовою виконувати законі вимоги працівника поліції та тривале продовження своїх умисних протизаконних дій у присутності інших громадян.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просила скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
В обґрунтовування зазначила, що слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний хоч і не офіційно, але працює, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, раніше не судимий. Крім того, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 має намір переховуватись від суду або слідства. Вказала, що слідчим не доведено, які існують підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_6 виконання своїх процесуальних обов`язків, а саме домашній арешт у нічний час доби.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засідання адвокат ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши, підозрюваного та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи захисника в апеляції щодо необґрунтованості та суперечливості оскаржуваного ним судового рішення з посиланням на недоведеність наявності ризику, передбаченого ст. 177 КПК України є безпідставними.

Так, частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно представлених матеріалів слідчим відділом Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001910 відомості якого внесені 26 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
26 жовтня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, яке виразилося в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Судом першої інстанції, наявність долучених до клопотання прокурора матеріалів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 342 КК України, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає матеріалам цього провадження, а саме обґрунтованість підозри підтверджується, протоколом допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які вказували на вчинення злочину проти них саме з боку водія, який керував автомобілем д/номер НОМЕР_1 , білого кольору, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.10.2019 року, висновком експерта № 540/Е від 26.10.2019 року, яким підтверджено знайдення у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука людини, зжата в кулак, висновком експерта № 541/Е від 26.10.2019 року, яким підтверджено знайдення у потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження, яке виникло від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, протоколом огляду місця події від 26.10.2019 року, протоколами допиту свідка, що дають підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 міг скоїти даний злочин.
Перевіряючи доводи захисника щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів також зважає на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

При ухваленні оскаржуваного судового рішення, слідчим суддею враховано вимоги ст. 178 КПК України, наявність визначеного в клопотанні ризику, передбаченого статтею 177 КПК України та доведеність недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Так, з врахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, тяжкості скоєного підозрюваним злочину, тяжкості його покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, враховуючи в сукупності усі обставини, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і є достатнім і дієвим механізмом контролю поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

Доводи захисту щодо недоведеності ризиків, зокрема переховування від органів досудового розслідування, є безпідставними і необґрунтованими, оскільки з огляду на вищенаведені обставини є всі підстави, вважати наявність такого ризику, оскільки сам факт наявності обґрунтованої підозри в скоєнні злочину середньої тяжкості, соціальний інтерес, обставини вчинення цього злочину, дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, його поведінку, невизнання ним вчинення злочину, вже ставить високу вірогідність можливості переховування його від органів досудового розслідування.

Застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпеченням виконання завдань кримінального провадження та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на нього відповідних обов`язків законним і обґрунтованим, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не находить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів наведених захисником в апеляції.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року по кримінальному провадженню № 0001910 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4