У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21" січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000191

за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

обвинуваченої за ч. 2 ст. 307 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного їй майна.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 3718 грн. на залучення експерта. Вирішено долю речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачена ОСОБА_5 просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі. Також просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, обвинувачена ОСОБА_5 вважає призначене покарання занадто суворим. Зазначає, що щиро розкаялася у вчиненому та частково визнала вину. Наполягає, що ніколи не мала на меті заробляти гроші шляхом розповсюдження наркотичних засобів. Стверджує, що за півроку інших випадків збуту наркотичних засобів, за винятком епізоду за участю ОСОБА_8 , не було. Просить врахувати, що ОСОБА_8 скористався її скрутним матеріальним положенням.

На думку обвинуваченої ОСОБА_5 , судом першої інстанції враховано лише її негативну характеристику, надану Снігурівським ВП ГУНП в Миколаївській області. Вважає, що при призначенні покарання не враховано її позитивну характеристику, надану депутатом Снігурівської міської ради ОСОБА_9 , клопотання про взяття її на поруки трудовому колективу, гарантоване працевлаштування. Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 просить суд врахувати наявність у неї тяжкої хвороби, що має п`ятьох дітей, троє з яких є неповнолітніми.

Також просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 29.08.2018 до дня набрання вироку законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнити її з-під варти.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, при невстановлених обставинах та у невстановлений час, незаконно придбала у невстановленої особи, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою не менш ніж 1,924 г, який у подальшому зберігала з метою збуту за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 .

12 липня 2018 року, в період часу з 17:30 до 19:27 год., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 250 грн., незаконно збула ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 1,924 г у висушеному стані.

27 липня 2018 року, в період часу з 16:35 до 19:30 год., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, ОСОБА_5 , повторно, незаконно збула ОСОБА_8 , за грошові кошти у сумі 250 грн., особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 1,011 г у висушеному стані.

29 серпня 2018 року, в період часу з 17:50 до 19:37 год., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, ОСОБА_5 , повторно, незаконно збула ОСОБА_8 , за грошові кошти у сумі 150 грн., особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 2,735 г у висушеному стані.

29 серпня 2018 року, в період часу з 20:10 до 22:07 год., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 1,635 г, та один кущ рослини роду коноплі, які ОСОБА_5 зберігала з метою збуту.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнана винною у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу (канабісу), вчиненому повторно. Її дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину є обґрунтованими. Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України. В цій частині вирок не оскаржується.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність призначеного судом покарання особі обвинуваченої, то ці доводи не є слушними.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, а також обставини його вчинення. Судом першої інстанції в повній мірі враховані і дані про особу обвинуваченої, яка характеризується за місцем проживання посередньо, не працевлаштована офіційно, незаміжня, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Підстави вважати, що ОСОБА_5 висловила щире каяття, на що вона посилається в апеляційній скарзі, немає. Так, щире каяття, як пом`якшуюча покарання обставина, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність. Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та доводів, викладених в апеляційній скарзі, обвинувачена ОСОБА_5 своєї вини в повному обсязі не визнає, свою протиправну поведінку виправдовує скрутним матеріальним становищем, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, окрім епізоду за участю ОСОБА_8 заперечує.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_5 про неврахування судом першої інстанції клопотання ТОВ Агрофірма «Муравка» про передачу її на поруки (т.2, а.с. 188) є безпідставними, оскільки у даному ТОВ ОСОБА_5 не працює. Окрім того, ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні тяжкого злочину, а тому відсутні підстави для вирішення цього питання.

Також не є слушними доводи апелянта про неврахування її позитивної характеристики, наданої депутатом міської Ради (т.2, а.с.157), оскільки дана характеристика не містить необхідних реквізитів (печатки), які б посвідчували підпис особи, яка надала характеристику. Окрім того, в матеріалах справи міститься характеристика дільничного інспектора (т.1, а.с.7), згідно якій ОСОБА_5 характеризується негативно. Отже, посилання на підтвердження позитивних даних про особу винної, не мають підтвердження.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_5 на наявність у неї тяжкої хвороби матеріалами кримінального провадження не підтверджується. Крім того, призначене їй покарання не позбавляє її права на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_5 призначено покарання в мінімальних межах вказаного Закону. Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, не вбачається.

Отже, з огляду на наведені дані про особу винної, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, які врахував суд першої інстанції, ОСОБА_5 призначено покарання відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України.

За злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі за розміром, яке передбачене санкцією зазначеної статті Закону, та, на думку суду, є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки інкриміновані ОСОБА_5 злочини вчиненні останньою після набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_5 про зарахування їй у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3