Справа № 624/799/19
Провадження № 1-кп/626/30/2020
УХВАЛА

20 січня 2020 року Красноградський районний суд Харківської області в складі :
судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краснограда кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою Красноградського районного суду від 07.10.2019 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.12.2019 року включно.
Ухвалою Красноградського районного суду від 25.11.2019 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.01.2020 року включно.
Прокурор подав письмові клопотання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки завершити кримінальне провадження не можливо у зв`язку з необхідністю допиту свідків , досліження письмових та речових доказів.

В судовому засіданні прокурор просив свої клопотання задовольнити, так як обгрунтована підозра у вчиненні розбійного нападу обома обвинуваченими підтверджена відповідними доказами, які надані суду і ризики, що обвинувачені можуть покинути місце свого мешкання та переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також перебуваючи на волі, вони можуть вчинити інший злочин не зменшились, а продовжують існувати, що унеможливлює застосувати обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_10 просили клопотання прокурора залишити без задоволення, так як прокурором не доказана обгрунтованість підозри у вчиненні ним розбійного нападу групою осіб. Крім того, він має хвору матір, яка потребує стороннього догляду.

Прокурор заперечував проти доводів захисту та вказав, що судовий розгляд тільки розпочався і про винуватість ОСОБА_11 можливо зробити висновок тільки після дослідження усіх доказів, а на сьогодні він вважає, що обгрунтованість підозри у вчиненні вищевказаного злочину ОСОБА_8 ним доведена.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, просив розглянути це питання в його відсутність.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити тримання обвинувачених під вартою виходячи з такого.

Під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна. Обгрунтованість підозри обом обвинуваченим підтверджується показами потерпілого ОСОБА_12 , який вказав, що коли вони йшли вдвох з ОСОБА_6 до його автомобіля, то ОСОБА_13 , який знаходився позаду по телефону задав питання: «Де Ви є?», тобто питання було задано відносно якщо найменше двох осіб. Крім того, потерпілий вказав, що ОСОБА_9 наніс йому удари битою в присутні ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , а потім, як він боровся із ОСОБА_14 , то саме ОСОБА_10 стягнув його із брата і не дав можливості забрати у нього биту. Потім ОСОБА_15 знаходився поруч, коли ОСОБА_13 наносив удари його битою, і коли вони з ним впали на землю, то йому було нанесено декілька ударів по голові і тулубу, це могли зробити тільки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а далі у нього забрали барсетку з грошима, це також могли зробити тільки брати ОСОБА_17 .

Крім того, у ОСОБА_10 разом із братом ОСОБА_18 та ОСОБА_6 після вчиненого злочину всі разом втрьох ховали автомобіль на якому їздили до місця пригоди і у ОСОБА_11 було вилучено 17 000 грн, які належать потерпілому.

Таким чином, про обгрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вищезазначеного кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, свідчить те, що під час нападу на потерпілого вони знаходились на місці вчинення злочину та застосовували фізичну силу до ОСОБА_12 : ОСОБА_9 наносив удари потерпілому ногами та бейсбольною битою, яку заздалегідь взяв с собою, ОСОБА_10 відтягував ОСОБА_12 від брата, коли побачив, що той перемагає його. Потім вони разом заховали автомобіль на якому їздили до місця пригоди та розділили кошти потерпілого.
Тобто їх активні дії були направлені на умисний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та останні розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочини можуть залишити місце свого мешкання, в тому числі шляхом виїзду з району, області або країни, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також встановлено, що останні не мають міцних соціальних зв`язків, та перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також перебуваючи на волі, вони можуть вчинити інший злочин.

Також суд приймає до уваги, що брати ОСОБА_17 мають судимість за розбій групою осіб, тобто для них це знайомий та зручний спосіб отримання матеріальних цінностей.
Крім того, суд приймає до уваги, що при вирішенні судом питання про обрання та продовження строку тримання під вартою 07.10.2019 року та 25.11.2019 року, ОСОБА_10 жодним чином не заперечував проти обгрунтованості підозри у вчинені розбійного нападу, а повністю погоджувався з прокурором і не заперечував проти задоволення його клопотання.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, в рішеннях ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» зазначено, що перебування особи під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше перебування обвинувачених під вартою буде відповідати суспільним інтересам і застосування відносно них іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є безпідставним.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК Українипри обранні міри запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою одночасно визначається розмір застави.

Однак згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні розбою із застосуванням насильства і тому розмір застави суд не визначає.

Керуючись ст. ст. 177,178, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) строком до 18 березня 2020 року включно.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) строком до 18 березня 2020 року включно.
Розмір застави обвинуваченим не визначати.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та направити в Харківську установу виконання покарань управління ДПС в Харківській області (№27).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя