Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2272/18
Провадження № 1-кп/553/109/2020
В И Р О К
Іменем України

15.01.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, не працюючого, вдівця, самостійно виховує малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що сричинило короткочасний розлад здоров`я, які він вчинив за наступних обставин.

Так, 15.08.2018 року, близько 00 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу поста охорони №3 дачного кооперативу «Надія», с. Вороніна м. Полтава, у ході виниклого конфлікту та на грунті раптово виниклих неприязних стосунків до ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс не менше 2-х ударів правою рукою, в якій тримав металевий ключ типу «шпуга», по обличчю та правій частині голови потерпілого.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_5 було спричинено, згідно висновку експерта № 887 від 27.09.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин обличчя з контузією правого ока, забійної рани правої вушної раковини, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як умисні дії, які виразились в нанесенні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за ч.2 ст. 125 КК України.
Виходячи з аналізу ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.
Згідно із ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється за додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави ч.1 ст. 8 КПК України.
Так, статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим кодексом.
Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що визначено ч.6 ст. 22 КПК України.
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч.2 ст. 17 КПК України.
Так, під час судового розгляду кримінального провадження були допитані обвинувачений, потерпілий , свідки, досліджені докази, зібрані стороною обвинувачення. Стороною захисту клопотання про допит свідків чи дослідження доказів не заявлялись, при цьому даного права сторона захисту позбавлена судом не була.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказував про те, що 15 серпня 2018 року, близько 00 год. 30 хв. він дійсно перебував поблизу поста №3 дачного кооперативу «Надія», с. Вороніна у м. Полтава, в нього виник конфлікт з ОСОБА_5 , оскільки він висловлювався на його адресу нецензурними словами та з погрозами, що спровокувало нанесення ним 2-х ударів правою рукою металевим ключем типу «шпуга», по обличчю та правій частині голови потерпілого.

В своїх поясненнях обвинувачений не заперечував факту конфлікту та обставин даного конфлікт, при цьому останнім не заперечувався факт спричинення потерпілому 2-х ударів правою рукою металевим ключем типу «шпуга», по обличчю та правій частині голови потерпілого, що спричинило нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень, котрі спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд, дослідивши всі обставини та матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та у вчиненні дій, які кваліфікуються, як умисні дії, які виразились в нанесенні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та кваліфікуються за ч.2 ст. 125 КК України.
Дане підтверджується сукупністю наступних доказів.
Надаючи оцінку доказам та вирішуючи питання щодо доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даних кримінальних правопорушень, судом перш за все враховано вимоги ст.ст. 28,62 Конституції України, ст. 370 КПК України, ст.ст. 3,13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, практику Європейського суду з прав людини , якими передбачено, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише національним і європейським законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.
Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.
Стаття 16-1 КПК України передбачає, що розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності.
Судом встановлено, що фактично обвинувачений визнав себе винним у вчиненні протиправних дій, які виразились у вчиненні кримінального правопорушення, що виразилось у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, котре спричинило короткочасний розлад здоров`я, за усіх кваліфікуючих обставин, зазначених у даному вироку, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що 14.08.2018 року він перебував на чергуванні у добровільній охороні дачних кооперативів в с. Вороніна, м. Полтава. Близько 00 год. 00 хв. 15.08.2018 року, він почув гвалт собак біля посту охорони №3 дачного кооперативу «Надія». Під`їхавши на велосипеді до пункту охорони, він помітив незнайому особу з собакою, чоловік розмовляв з іншим охоронцем на ім`я ОСОБА_7 , та дратував охоронних собак. Зробивши зауваження обвинуваченому ОСОБА_4 , з приводу того щоб той не дратував собак, в наслідок чого в них виник конфлікт, але охоронець ОСОБА_8 їх розборонив, а обвинувачений пристебнувши свою собаку до повідка, пішов додому, але при цьому висловлювався на адресу потерпілого нецензурними словами, внаслідок чого потерпілий знову зробив йому зауваження та повідомив, що якщо він не заспокоється, він буде змушеним викликати поліцію. Сказане обурило обвинуваченого, в результаті чого обвинувачений повернувся до пункут охорони, відстебнув собаку з поводка, дістав з-за спини предмет схожий на пістолет та наніс одного удару дульною частиною в праве око. Від удару потерпілий відчув біль та присів, затуливши око руками, в цей час обвинувачений наніс йому цим же предметом ще два удари в область правого вуха та потилиці. На це зреагував ОСОБА_9 та відштовхнув невідомого чоловіка і він пішов у невідомому напрямку. Далі ОСОБА_9 виніс потерпілому води та ганчірку, але кровотечу не можна було зупинити, тому вони помітивши, що по сусідству на дачі горить світло, пішли туди, аби жінка на ім`я ОСОБА_10 надала медичну допомогу. Зранку він звернувся до трампункту 1 МКЛ, де йому була надана медична допомогу та був направлений на стаціонарне лікування до офтальмонологічного відділення ПОКЛ, де перебував на стаціонарному лікуванні з 21.08.2018 року по 29.08.2018 року.

Факт вчинення кримінального правопорушення обвинувачем ОСОБА_4 . 15.08.2018 року відносно потерпілого ОСОБА_5 підтверджується протоколом про прийняття заяви про подію від 15.08.2018 року, складеного о 08 год. 50 хв. слідчим СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 , яким зафіксовано, що 15.08.2018 року, близько 00 год. 30 хв. поблизу поста №3 дачного кооперативу «Надія» с. Вороніна ОСОБА_12 , який проживає неподалік, наніс тілесні ушкодження предметом схожим на пістолет.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.08.2018 року, внесено відомості 15.08.2018 року о 22:37:17, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_5 , з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 125 КК України.

Згідно висновку експерта № 887 від 30.08.2018 року, складеного Обласним бюро СМЕ ДОЗ Полтавської облдержадміністрації, з урахуванням медичної документації наданої на ім`я ОСОБА_5 , встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черпно мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин обличчя з контузією правого ока, забійної рани правої вушної раковини, які могли утворитися не менше ніж від 2-х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, та кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричини короткочасний розлад здоров`я. В момент отримання тілесних ушкоджень підекспертний міг перебувати як у вертикальному так і в горизонтальному положенні або близькому до них.

При цьому, факт отримання потерпілим ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підтверджується висновками експерта № 1053 від 10.10.2018, № 1054 від 10.10.2018 року, складеними Обласним бюро СМЕ ДОЗ Полтавської облдержадміністрації, якими встановлено у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин обличчя з контузією правого ока, забійної рани право вушної раковини, які могли утворитися не менше ніж від 2-х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, механізм та характер заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту проведеного 03.10.2018 року у каб. №22 СВ ВП №2 м. Полтава, вул. Стрітенська, 16 та на території посту охорони № НОМЕР_1 дачного кооперативу «Надія» с. Вороніна за участю потерпілого ОСОБА_5 , у присутності понятих , яким встановлено, що близько початку першої години ночі 15.08.2018 року, перебуваючи на посту №2, що біля посту №3 сильно гвалтували собаки, тому він виїхав на велосипеді до посту №3 дачного кооперативу, де потерпілий побачив, що стояв невідомий чоловік з собакою породи «алабай», який є обвинуваченим ОСОБА_4 , та між ними виникла словесна перепалка, яку припинив інший охоронець дачного кооперативу ОСОБА_13 . При цьому обвинувачений, вирішивши піти додому, пристебнувши собаку до поводка продовжував ображати потерпілого нецензурними словами, на що потерпілий попередив останнього про те, що в разі, якщо він не припинить свою поведінку, він викличе поліцію. Вказані слова потерпілого обурили обвинуваченого в результаті чого останній почав повертатись та правою рукою дістав з-за спини предмет схожий на пістолет, та дульною частиною ствола предмета схожого на пістолет наніс один удар в праве око, внаслідок чого він присів та закрив обличчя двома долонями. В подальшому потерпілому, який перебував в такому положенні, був нанесений другий удар цим же предметом в область правого вуха ззаду та третій удар в район потилиці. Після того, як до обвинуваченого підійшов ОСОБА_13 та відштовхнув нападника від потерпілого, обвинувачений залишив місце події.

При цьому, протоколом проведення слідчого експеремента від 03.10.2018 року, складеного слідчим у каб. №28 СВ ВП №2, м. Полтава, вул. Стрітенська, 16, проведеного на посту охорони № НОМЕР_1 дачного кооперативу «Надія», с. Вороніна, в присутності понятих за участі свідка ОСОБА_9 , встановлено механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , яким встановлено наступне, свідок ОСОБА_9 14.08.2018 року заступив на чергування добровільної охорони дачних кооперативів в с. Вороніна у м. Полтава та перебував на посту охорони №3, близько 00 год. 00 хв. 15.08.2018 року, почув гвалт собак, вийшовши з охоронного посту, виявив місцевого мешканця ОСОБА_14 , який стояв біля огорожі з собакою породи «Алабай» та почав ставити незрозумілі запитання. Потім з`явився ОСОБА_5 , який попросив ОСОБА_14 аби він не дратував собак. На це ОСОБА_14 почав вчиняти конфлікт, нецензурно лаявся та ображав ОСОБА_5 .. Після цього свідок вийшов із-за огорожі на дорогу та заспокоїв їх сварку. В свою чергу, ОСОБА_14 пристебнув собаку на повідок та відійшов в бік свого будинку метрів на 10, продовжуючи погрожувати ОСОБА_5 розправою, на що потерпілий зазначив, що викличе поліцію, що обурило ОСОБА_14 , в результаті чого він зняв собаку з повідка та, підійшовши до ОСОБА_5 , дістав з-за спини предмет схожий на пістолет і наніс одного удару дульною частиною в область правого ока. Від удару ОСОБА_5 приніс та закрив обличчя руками. Денис підійшов ззаду і наніс йому ще 2-3 удари ззаду в область вуха та потилиці, на що зреагував свідок та зупинив ОСОБА_14 , після чого останній залишив місце події та пішов у невідомому напрямку.

Допитані в ході судового розгляду свідок ОСОБА_9 підтвердив факт спричинення ОСОБА_5 . 15.08.2018 року тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в результаті сварки.

Обвинуваченим в судовому засіданні не заперечувались фактичні обставини щодо місця вчинення даного протиправного діяння, характеру, способу та механізму дій обвинуваченого, в результаті яких було спричинено потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що кваліфікуються за ступенем тяжкості, як легкі тілесні ушкодження.

Вказані вище фактичні обставини свідчать про правдивість та послідовність показань обвинуваченого щодо місця вчинення даного протиправного діяння, характеру, способу спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я останнього.

Будь-яких об`єктивних обставин чи належних і допустимих доказів на спростування зазначених встановлених судом фактичних обставин, обвинуваченим суду зазначено і надано не було та судом не встановлено.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, що виразилися у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_5 , доведена, протиправність дій обвинуваченого охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а тому кваліфікацію дій обвинуваченого за вказаною статтею суд визнає вірною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.

Виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікації Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчинення кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не було доведено згідно із законом.
Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду документи, докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським судом з прав людини у п. 24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п. 23 рішення у справі «Гурепка проти України №», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.
Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, всі данні про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

При призначенні покарання суд, виходячи з вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, данні про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання та приймаючи до уваги висновок органу пробації в якому вказано, що приймаючи до уваги зібрані та узагальнені матеріали, які характеризують особистість обвинуваченого, його спосіб життя, високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що відносно обвинуваченого можливо призначити покарання, не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням соціально - виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень та без ізоляції від суспільства.

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе у винятковому порядку випадку та за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення або запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально корисній діяльності; проведення індивідуально профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами.

У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ч.2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості.

Згідно довідок Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні, Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру обвинувачений ОСОБА_4 на обліку не перебуває.

У відповідності до довідки наданої Полтавським обласним наркологічним диспансером обвинувачений ОСОБА_4 , перебував під наглядом з 09.02.2005 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками; опіатів, стимуляторів, алкоголю, синдром залежності з 03.03.2015 року. Останнє лікування з 07.05. по 14.05.2018 року з приводу зловживання опіатів та стимуляторів.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення протиправних дій відносно особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_4 судом приймається до уваги, що обвинувачений самостійно виховує малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є вдівцем .

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та призначення останньому покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин, що буде належним та достатнім для запобігання нових злочинів та виправлення особи обвинуваченого.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні заявлений в рамках кримінального провадження про стягнення з ОСОБА_4 , на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого твід кримінального правопорушення в сумі 5005, 59 грн. підлягає до задоволення.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в результаті нанесенні тілесних ушкоджень у розмірі 5372 грн. 66 коп., та моральної шкоди у сумі 2500,00 грн. підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначати покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Захід забезпечення кримінального провадження обраний відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особистого зобов`язання .

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого твід кримінального правопорушення в сумі 5005, 59 грн..

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в результаті нанесенні тілесних ушкоджень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму матеріальних збитків в розмірі 5372 грн. 66 коп., витрачених на лікування в результаті нанесення тілесних ушкоджень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму моральної шкоди у розмірі 2500,00 грн., в результаті нанесенні тілесних ушкоджень.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1