Справа № 710/321/18
Провадження № 1-кп/710/1/20
УХВАЛА

10.06.2020 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області в складі ОСОБА_1 ,

розглянувши лист начальника СІЗО начальник арештного дому державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» про надання дозволу на залучення ОСОБА_2 до робіт в межах території установи пов`язаних із створенням належних санітарно побутових умов і впорядкування території ,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов лист №06/25/13 від 29.05.2020 від начальника СІЗО начальник арештного дому державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», в якій той просить дозвіл на залучення ОСОБА_2 до робіт в межах території установи пов`язаних із створенням належних санітарно побутових умов і впорядкування території.

Вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 28.04.2020, справа № 710/379/18, провадження № 1-кп/710/1/20, визнано винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 20.05.2019 більш суворим, призначеного за даним вироком, остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Вирок набрав законної сили станом 29.05.2020.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ст.16 даного закону, взяті під варту особи можуть залучатися до роботи лише в межах території місця попереднього ув`язнення за їх згодою і з дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження. Праця таких осіб оплачується за тарифними ставками (окладами), що діють у народному господарстві. Із заробітку ув`язнених за виконавчими документами провадяться відрахування в порядку, встановленому законодавством України. Прибутки, одержані внаслідок використання праці ув`язнених, не підлягають оподаткуванню і використовуються для упорядкування місця попереднього ув`язнення та поліпшення умов тримання під вартою.

Взяті під варту особи можуть залучатися без оплати їх праці лише до робіт, пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням місця попереднього ув`язнення. До таких робіт ці особи залучаються почергово у вільний від проведення слідчих дій час і не більш як на дві години протягом дня.

Згідно п.6 розділу IX Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2019 за № 633/33604, ув`язнені можуть залучатися без оплати їх праці лише до робіт, пов`язаних зі створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням місць попереднього ув`язнення. До таких робіт ці особи залучаються почергово у вільний від проведення слідчих дій чи участі в судових засіданнях час і не більш як на дві години протягом дня.

Згідно ч.3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Враховуючи те, що вирок відносно ОСОБА_2 набрав законної сили він не підпадає під визначення ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Згідно ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» у випадках і порядку, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, засуджені можуть бути залишені для роботи з господарського обслуговування слідчого ізолятора за їх письмовою згодою.

За змістом п.п.1.2 глави 2 розділу IX Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2019 за № 633/3360 відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та статті 89 КВК особи, вперше засуджені до позбавлення волі за злочини невеликої або середньої тяжкості чи тяжкі злочини, можуть бути за їх письмовою згодою залишені у СІЗО для роботи з господарського обслуговування. Залишення засудженого для роботи з господарського обслуговування начальник СІЗО оформлює наказом не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Копія наказу і заява засудженого долучаються до його особової справи.

Вимоги ст. 89 КВК України поширюються на осіб, які вперше засуджені до позбавлення волі за злочини невеликої або середньої тяжкості чи тяжкі злочини, однак ОСОБА_2 є раніше судимим:

- 18.02.2009 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 років 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

- 06.11.2009 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст.187 КК України, в силу ст. 71 КК України приєднано частково не відбутий строк 1 рік 1 місяць по вироку Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області 18.02.2009 та загалом до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 23.03.2012 від відбування покарання умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 3 місяці 4 дні;

- 23.07.2012 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково не відбутий строк 2 місяці позбавлення волі за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06.11.2009 та загалом до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 03.11.2014 від відбування покарання умовно-достроково, не відбутий строк 7 місяці 18 днів;

- 03.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяці, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково не відбутий строк 1 місяць позбавлення волі за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23.07.2012 та загалом до відбуття 3 роки 6 місяці позбавлення волі. Звільнений 09.10.2017 від відбування покарання умовно-достроково, не відбутий строк 9 місяці 10 днів,

- 20.05.2019 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 років, на даний час відбуває покарання та

Таким чином підстав для задоволення клопотання Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» не встановлено, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 16 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст.. 89 КВК України, ст.ст.369-372, 532, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви начальника СІЗО начальника арештного дому державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1