Провадження № 1-кс/947/4504/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження установлено, що на території міста Одеси з 2016 року по теперішній час діє організована група осіб по заволодінню квартирами одиноких померлих осіб та квартир, які знаходились в іпотеках банків, а також нежитлових приміщень, які належали територіальній громаді міста Одеси, які у подальшому з використанням реквізитів фіктивного ТОВ «Бліц 2011» (код ЄРДПОУ 37681018), у якого згідно інформації ДФС України не відкрито жодного банківського рахунку, безоплатно переоформлюють кінцевим вигодонабувачам.

Схема із заволодіння квартирами одиноких померлих осіб полягає у тому, що після смерті одиноких осіб, право власності на підставі підробленого біржового договору оформлювалося на підставних осіб, які у подальшому безоплатно переоформлювали їх на ТОВ «Бліц 2011».

Схема із заволодіння квартирами, які знаходились в іпотеках банків полягає у тому, що з використанням підроблених рішень суду та листів банків, вказані об`єкти нерухомості спочатку виводяться із іпотечного обтяження банків, після чого на підставі підроблених свідоцтв про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставного майна або договорів купівлі-продажу реєструються на підставних осіб, які у подальшому безоплатно переоформлюють на ТОВ «Бліц 2011».

Схема із заволодіння нежилих приміщень, які належали територіальній громаді міста Одеси полягає у тому, що з використанням підроблених документів право власності на раніше не зареєстровані об`єкти нерухомості нежитлового фонду реєструються на підставних осіб, яку у подальшому безоплатно переоформлюються на ТОВ «Бліц 2011».

Після оформлення права власності на незаконно отримані об`єкти нерухомості за ТОВ «Бліц 2011», останнє безоплатно переоформлює їх кінцевим вигодонабувачам.

Згідно інформації ДФС України у ТОВ «Бліц 2011» відсутні відкриті поточні банківські рахунки, усі операції, вчиненні з використанням реквізитів зазначеного підприємства є безоплатними та мають ознаки легалізації майна, отриманого злочинним шляхом.

Всього у період з 2016 року по теперішній час організована група осіб із використанням реквізитів фіктивного ТОВ «Бліц 2011» заволоділа 12 (дванадцятьма) об`єктами нерухомості, розташовані за наступними адресами: 1) м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б, кв. 459 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); 2) АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01); 3) АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01); 4) АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01); 5) АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); 6) АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); 7) АДРЕСА_6 (нежиле приміщення підвалу) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101); 8) м. Одеса, вул. Новосельського, будинок 75 (нежиле приміщення І-го поверху) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101); 9) м. Одеса, вул. Гоголя, будинок 9 (нежиле приміщення підвалу загальною площею 262 кв.м.) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101); 10) м. Одеса, вул. Катериненська, 93 (нежиле приміщення І-поверху загальною площею 78,8 кв.м.) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101); 11) м. Одеса, вул. Педагогічна, 11 (нежиле приміщення І-поверху загальною площею 62,6 кв.м.) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101); 12) АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101).

29.11.2019 в Одеському науково-дослідному інституті судових експертиз,було призначено судово почеркознавчі експертизи, в ході виконання, яких експертом було надіслано клопотання про надання додаткових матеріалів, а саме вільних зразків підпису та почерку, для організації та належного виконання експертного дослідження.

Враховуючи викладене з метою отримання та дослідження оригіналів вільних зразків підписів та почерку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно виконані ним самим у оригіналах різних документів, які не пов`язані з даною справою, у томі числі максимально наближених за часом виконання до досліджуваного документу (2016-2018р.), що найменше на 15 документів (аркушів), 15.04.2020 проведений обшук за адресою: АДРЕСА_8 ,за місцем мешкання ОСОБА_5 .. В ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_8 , за постійним місцем мешканням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено: фрагменти аркушу паперу з рукописним тексом ОСОБА_5 на 6 арк.; блокнот, чорно-жовтого кольору, в якому знаходиться рукописний текст ОСОБА_5 .

У зв`язку з викладеним, враховуючи необхідність проведення досліджень та експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей та документів, які можуть мати значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, разом з цим від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Від власника майна ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Крім того, відповідно до заяви, власник майна підтримав клопотання сторони обвинувачення в повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вилучені документи, що містять рукописний текст ОСОБА_5 , необхідні для проведення судово почеркознавчої експертизи, в ході виконання якої від експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, зокрема, вільних зразків підпису та почерку ОСОБА_5 , для організації та належного виконання експертного дослідження.

Також, відповідно до долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 15.04.2020 року, вилучені в ході проведення обшуку документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року.

Так, з огляду на те, що існує необхідність в забезпеченні збереження речових доказів, а також в проведенні необхідного експертного дослідження з вилученим майном, слідчий суддя приходить до переконання, що викладеним підтверджується наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, та в цілому обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження, а також не досягнення мети досудового розслідування.

Таким чином на підставі викладеного в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про який йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому з метою збереження речових доказів, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_8 , а саме на:

- фрагменти аркушу паперу з рукописним тексом ОСОБА_5 на 6 арк.;

-блокнот, чорно-жовтого кольору, в якому знаходиться рукописний текст ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1