Справа № 362/3106/18
Провадження № 1-кп/362/81/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Васильків Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000226 від 05.02.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, українця, громадянина України, що має середньо-технічну освіту, працюючого водієм ПСП «Агрофірма «Світанок», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
- та угоду про примирення між представником потерпілого приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 від 21.05.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 , починаючи з 08.12.2017 р., перебував у трудових відносинах з ПСП «Агрофірма «Світанок», ідентифікаційний .

Так, 04.02.2018 р. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), перебував у гаражному приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на балансі ПСП «Агрофірма «Світанок». В цей час у ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) виник умисел на таємне викрадення чужого майна та він запропонував ОСОБА_8 здійснити крадіжку металолому, який належить ПСП «Агрофірма «Світанок». На вказану пропозицію останній погодився, тим самим вступивши в злочинну змову з метою умисної спільної участі у вчиненні злочину.

Після чого, ОСОБА_9 , (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_8 , реалізовуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету, направлені на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та користуючись тим, що їх дії залишаються непоміченими сторонніми особами, завантажили вищевказаний металобрухт вагою 181 кг, загальною вартістю 1 140 (одна тисяча сто сорок) грн. 30 коп. до салону автомобіля марки «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_1 ., який належить ПСП «Агрофірма «Світанок» та перебуває у користуванні ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_8 направились в напрямку виїзду з території агрофірми, однак злочин до кінця довести не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками ПСП «Агрофірма «Світанок».

21.05.2018 р. в даному кримінальному провадженні між представником потерпілого ПСП «Агрофірма «Світанок» - ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладено угоду про примирення сторін, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення, представник потерпілого приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 2 ст. 185 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік; згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; згідно ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти такий обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення та показав, що в дійсності всі події та обставини, які зазначені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості викладені вірно. Суть угоди йому зрозуміло, він мав достатньо часу для ознайомлення з угодою, угоду уклав добровільно. В скоєному щиро розкаявся. Не заперечував проти затвердження укладеної між ним та прокурором угоди на вищезазначених умовах. У вчиненому щиро розкаявся. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

Представник потерпілого приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_8 відшкодував завдану шкоду, а тому просив затвердити укладену угоду про примирення від 21.05.2018 р. та призначити узгоджене сторонами покарання. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, оскільки матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим ОСОБА_8 в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити підозрюваному узгоджене в угоді покарання.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону та вислухавши думку учасників судового провадження вважає, що слід відмовити в у затвердженні даної угоди, з наступних підстав.

З укладеної між представником потерпілого приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 від 21.05.2018 р. угоди про примирення, вбачається, що відповідно до ч. 1 ст. 469 та ч. 1 ст. 471 КПК України, сторони дійшли згоди щодо розміру матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_8 потерпілому ПСП «Агрофірма «Світанок» в загальній сумі 1140,00 грн., а також узгоджують вид і розмір покарання, передбачений санкцією ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік; згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; згідно ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти такий обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вищезазначену суму завданої матеріальної шкоди на момент укладання даної угоди потерпілому компенсована обвинуваченим ОСОБА_8 в повному обсязі.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження суд з`ясував, що скарг обвинувачений ОСОБА_8 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій підозрюваного за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті підозрюваним на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 : щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений, матеріальна шкода потерпілому ПСП «Агрофірма «Світанок» відшкодувана обвинуваченим ОСОБА_8 в повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 21.05.2018 р., укладену між представником потерпілого приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 від 21.05.2018 р.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21.05.2018 р. покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_8 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_8 відраховувати з дня постановлення вироку.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: металобрухт вагою 181 кг, що передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 залишити в розпорядженні, користуванні та володінніПСП «Агрофірма «Світанок».
Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання ним угоди про примирення можуть настати наслідки, передбачені ч. 1, ч. 5 ст. 476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам даного кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1