Єдиний унікальний номер 730/828/17
Номер провадження 1-кп/728/135/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2020 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 27 червня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працює, освіта базова загальна середня, не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше судимого Сосницьким районним судом Чернігівської області 11 травня 2016 року за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до 60 (шістдесяти) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 121 КК,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпіла - не з`явилась

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. ОСОБА_3 , будучи засудженим 11 травня 2016 року Сосницьким районним судом Чернігівської області за частиною першою статті 125 КК до покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт. 15 липня 2016 року знятий із обліку Сосницького РС КВІ у зв`язку із відбуттям покарання, але на шлях виправлення не став і в період непогашеної судимості вчинив інше кримінальне правопорушення.

2. Так, 26 червня 2017 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля господарства мешканки АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , під час сварки, яка переросла у бійку, умисно наніс ОСОБА_7 удар рукою по обличчю.

3. Після цього, близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на ґрунтовій дорозі між вулицями Молодіжна та Центральна с. Високе Борзнянського району Чернігівської області, не далеко від господарства мешканки АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , продовжив побиття ОСОБА_7 , а саме, під час сварки, яка переросла у бійку, умисно наніс останній декілька ударів руками та ногами по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, у результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась численними синцями, а також саднами обличчя, забійною раною верхньої губи рота зліва, крововиливами правої лобно-скроневої та лівої тім`яної областей, крововиливом у правий скроневий м`яз, крововиливом під лівий листок твердої мозкової оболонки, крововиливами у м`які мозкові оболонки та забоями головного мозку; синців грудної клітки, спини та живота, ділянки крововиливу м`язової тканини лівої половини грудної клітки та закритого перелому 10-го лівого ребра по задньо-пахвовій лінії; численних синців обох верхніх та нижніх кінцівок, від яких потерпіла померла.

4. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 у комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

5. Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він лише наніс один удар 26 червня 2017 року, це відбулось в обід під час сварки.

В заподіянні інших тілесних ушкоджень ОСОБА_3 вину не визнав, підкреслив, що він з померлою перебували в гостях у ОСОБА_9 , після чого, приблизно о 21 год. 20 хв. він разом із ОСОБА_7 повертались додому і остання перебувала в нетверезому стані та висловила бажання повернутись до господарства ОСОБА_9 , що і зробила. ОСОБА_3 пішов додому спати, оскільки йому вранці необхідно було йти на роботу.

Прокинувшись вранці обвинувачений з`ясував, що ОСОБА_7 не має вдома, а тому він пішов її шукати по дорозі по якій вони йшли у ввечері, де і знайшов її у нетверезому стані, вона не могла самостійно йти, а тому він поніс її на плечах. Тілесних ушкоджень у неї ОСОБА_3 не бачив і приніс її до дому, поклав на ліжко та пішов на роботу.

Близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 повернувся додому і побачив як ОСОБА_7 померла, у зв`язку із чим він викликав лікаря.

ОСОБА_3 наголошував на тому, що смерті ОСОБА_7 не заподіював, будь-яких доказів його вини і свідків події не має.

ІІІ. Позиція потерпілої.

6. Потерпіла в судове засідання не з`явилась, при попередніх судових розглядах надсилала заяву про розгляд справи без її участі (Т.1 а.с.41, 140, 212, Т.2 а.с.108), при подальшому судовому розгляді в судові засідання не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.

7. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її брат. Події, які розглядаються відбувались в червні 2017 року.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , в день виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 перебувала на городі. При цьому ОСОБА_7 сказала, що ОСОБА_3 вдарив її.

Також ОСОБА_3 розповідав, як він ніс на плечах ОСОБА_7 і сусід бачив їх, потім обвинувачений поклав її спати.

О 6 год. ранку обвинувачений пішов на роботу, а ОСОБА_6 на протязі дня заходила до ОСОБА_7 , яка цілий день спала.

ОСОБА_3 повернувся близько 19 год. 00 хв. вечора, він помітив, що з ОСОБА_7 щось не так і побіг до лікаря.

Також свідок додала, що коли між ними була сварка, вони обоє були в нетверезому стані. О 5 год. 00 хв. ранку вона бачила ОСОБА_3 , який сидів на крильці. ОСОБА_7 спала і свідок бачила на обличчі певні подряпини.

8. В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що в той день вона запам`ятала, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 була сварка, за що вони сварилися, вона не знає. Зі слів ОСОБА_7 ОСОБА_3 її вдарив. Конфлікт між ними був приблизно о 12 год. 00 хв.

9. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він проживає із з сестрою обвинуваченого.

В обідній час ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 сиділи у веранді та випивали спиртні напої. Останні сварилися між собою.

Під час конфлікту ОСОБА_3 ОСОБА_7 не пускав, а вона хотіла піти додому, обвинувачений наздогнав і вивів її на подвір`я, також він не сильно вдарив ОСОБА_7 .

Крім того, свідок пояснив, що він зранку встав та вийшов з будинку о 5 год. 00 хв., ОСОБА_3 сидів на порозі і сказав, що приніс ОСОБА_7 п`яну.

ОСОБА_11 зазначив, що ОСОБА_7 лежала вдома до вечора і свідок бачив, коли її виносили, у неї були тілесні ушкодження, був синяк.

10. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він працює фельдшером.

ОСОБА_3 приїхав до нього на велосипеді, щоб він оглянув його дружину. ОСОБА_12 оглянув ОСОБА_7 у післяобідній час та викликав поліцію.

ОСОБА_7 лежала на ліжку, свідок її оглянув та констатував смерть.

Щодо тілесних ушкоджень свідок він не пам`ятає, мабуть, під очима синців не було. На шиї не було синців. Обвинувачений вдарив рукою по стіні.

11. В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_3 з ОСОБА_7 прийшли до них приблизно о 18 год. 30 хв. 26 червня 2017 року, вони розпивали спирті напої і розмовляли, сварок між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не було.

ОСОБА_7 показувала подряпини і синець, вона казала, що ОСОБА_3 не пускав її в с. Долинське додому.

Вони розійшлися між 8 і 9 вечора 26 червня 2017 року. ОСОБА_3 з ОСОБА_7 пішли разом.

12. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що його вдома не було, коли трапились події, що розглядаються, оскільки він поїхав з дому о 5 ранку.

Також свідок пояснив, що він проживає із ОСОБА_13 , а з ОСОБА_3 перебуває в дружніх стосунках, останній приходив до них в гості, в тому числі і разом з ОСОБА_7 .

ОСОБА_9 зазначив, що у нього були вдома співмешканка і ОСОБА_14 , які перебували в нетверезому стані. ОСОБА_3 і ОСОБА_7 також були у них в гостях, але коли ОСОБА_9 повернувся, їх вже не було і вони не повертались, після того, як пішли додому.

13. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона приїхала до ОСОБА_15 в гості, де були обвинувачений, потерпіла та ОСОБА_16 , вони вживали алкогольні напої.

Потерпіла розповіла, що ОСОБА_3 побив її. Під час розпиття спиртного, у них конфліктів не було.

Потім обвинувачений з потерпілою пішли додому і назад вони не поверталися.

14. Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 з ОСОБА_3 були в гостях у ОСОБА_13 . Вони вживали алкогольні напої. При цьому були присутні ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . Конфліктів між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не було.

Свідок з ОСОБА_7 не була знайома і пішла додому раніше ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

15. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 27 червня 2017 року (а.с.к.п.1), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

16. Повідомлення про початок досудового розслідування, постанови від 27 червня 2017 року (а.с.к.п.2,4,5), якими підтверджується склад групи прокурорів та слідчих в даному кримінальному провадженні.

17. Рапорт чергового Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_17 від 27 червня 2017 року (а.с.к.п.6), який став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початку досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 121 КК.

18. В протоколі огляду місця події від 27 червня 2017 року (а.с.к.п.7-14) відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 КПК, проведено фотографування.

Так, при огляді місця події житлового будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 було встановлено, що в спальній кімнаті, на дивані, який знаходиться у розкладеному вигляді, знаходиться труп жіночої статі у лежачому положенні на спині. На трупі мається одяг, який одягнутий правильно, візуально без пошкоджень поверхні та слідів сторонніх речовин.

При огляді було виявлено тілесні ушкодження, опис яких зазначено в протоколі.

19. В протоколі огляду місця події від 28 червня 2017 року (а.с.к.п.16-19) відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 КПК, проведено відповідне фотографування.

Так, при огляді місця події ґрунтової дороги, що знаходиться між вулицями Молодіжній та Центральна с. Високе Борзнянського району Чернігівської області було встановлено, що на відстані 62 метрів від господарства №2 по вулиці Макаренка, на лівій обочині ґрунтової дороги по відношенню до Височанської ЗОШ, виявлено 2 в`єтнамки жовтуватого кольору 38 розміру, навпроти цього місця, на середині ґрунтової дороги, виявлено жіночу резинку для стягування волосся темно-бордового кольору.

Присутня під час огляду місця події ОСОБА_6 зазначила, що жіночі в`єтнамки та жіноча резинка належали співмешканці брата ОСОБА_18 .

20. Протокол огляду трупа від 28 червня 2017 року (а.с.к.п.22-23), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 238 КПК.

Так при огляді трупа ОСОБА_7 було встановлено, що на обличчі, в області очей та щік, маються садна темно-синього кольору. На верхніх кінцівках, в районі передпліччя, виявлені теж садна темно-коричневого кольору.
В ході огляду трупа були відібрані піднігтьові змиви з правої та лівої рук та зразки волосся з лівої та правої скронь, тім`яної, потиличої та лобної ділянки.

21. Постановами від 6 липня 2017 року та 28 червня 2017 року та відповідними квитанціями (а.с.к.п.20-21, 24-25) підтверджується, що відповідно до статті 98 КПК було визнано речовими доказами пару жіночих в`єтнамок та резинку для стягування волосся, які було вилучено в ході огляду місця події від 28 червня 2017 року; зрізи нігтів із верхніх кінцівок та зрізи волосся із голови трупа ОСОБА_7 .

22. Виписка № 15 із медичної картки амбулаторного хворого (а.с.к.п.26), яка відповідно до статті 84 КПК містить фактичні данні, на підставі яких можливо встановити наявність фактів, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, і яка підтверджує наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 .

23. Протоколи огляду від 4 липня 2017 року та 6 липня 2017 року (а.с.к.п.52-55, 56-57), в яких відповідно до статті 104 КПК зафіксовані хід і результати проведення процесуальної дії і якими підтверджується огляд чоловічих штанів (брюк), чоловічого светра сірого кольору та чоловічих в`єтнамок , які були вилучені у ОСОБА_3 під час його затримання 27 червня 2017 року.
Під час огляду предметів на передній та задній поверхні светра, на передній поверхні лівої штанини брюк та на обох в`єтнамках, на гумових пряжках виявлено плями речовини буро-коричневого кольору, схожої на кров.
Проведено відповідне фотографування.

24. Висновок експерта № 145 від 29 червня 2017 року (а.с.к.п.60-61), який було надано на підставі постанови від 27 червня 2017 року (а.с.к.п.58-61), зміст якого відповідає статті 102 КПК, яким підтверджується:

24.1. Відповідно даних медичного огляду ОСОБА_3 , у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден правої кисті, орієнтовна давність утворення яких може становити не більше 12-24 годин від моменту виникнення до початкового моменту проведення експертизи 27 червня 2017 року.

24.2. В утворенні їх могла мати місце дія тупого предмета по механізму удару з тертям.

24.3. Вказані тілесні ушкодження не мають ознак небезпеки для життя, за ступенем тяжкості вони як в комплексі так і окремо відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

25. Висновок експерта № 118 від 23 серпня 2017 року (а.с.к.п. 65-68), який було надано на підставі постанови від 28 червня 2017 року (а.с.к.п.62-63), зміст якого відповідає статті 102 КПК, яким підтверджується, що при експертизі трупа ОСОБА_7 було встановлено тілесні ушкодження, їх характер та підстави виникнення, час смерті останньої.

26. Протокол отримання зразків для експертизи від 29 червня 2017 року (а.с.к.п.70), в якому відповідно до статті 104 КПК зафіксовані хід і результати проведення процесуальної дії і яким підтверджується відібрання у підозрюваного ОСОБА_3 зразків крові для проведення судово-цитологічної експертизи.

27. Висновок експерта № 96-ц (а.с.к.п.73), який було надано на підставі постанови від 4 липня 2017 року (а.с.к.п.71), зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно з яким кров підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи АВ (ІV) за ізосерологічною системою АВО.

28. Висновок експерта № 363 (а.с.к.п.85-88), який було надано на підставі постанови від 4 липня 2017 року (а.с.к.п.83), зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно з яким, в слідах на штанах (об.№2), вилучених у ОСОБА_3 , знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлено антиген В. Таким чином, кров в слідах (об.№2) відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А і, так як кров потерпілої ОСОБА_7 відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А, то походження від неї не виключається.

29. Постановою від 27 червня 2017 року та квитанцією (а.с.к.п.100-101) підтверджується, що відповідно до статті 98 КПК було визнано речовими доказами светр сірого кольору, штани чорного кольору, в`єтнамки та зрізи нігтів із обох рук, вилучені у ОСОБА_3 .

Вказані речові докази прокурором було розкрито при судовому розгляді.

30. Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с.к.п.98-99), на який прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, підтверджується дата та час затримання обвинуваченого, вилучення у нього речей.

31. Повідомлення про підозру із відповідними змінами (а.с.к.п.106-108, 113-115), на яке прокурор послався, як на доказ сторони обвинувачення, в ньому відображено обставини вчинення правопорушення, в якому підозрювався і в подальшому обвинувачувався ОСОБА_3 .

32. Висновок судово-психіатричного експерта № 461 (а.с.к.п. 133-136), який було надано на підставі постанови від 4 липня 2017 року (а.с.к.п.132), зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно з яким у ОСОБА_3 психічних розладів на час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, не виявлено, за своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

33. Висновок судово-психіатричного експерта № 462 (а.с.к.п.138-141), який було надано на підставі постанови від 4 липня 2017 року (а.с.к.п.137), зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно з яким у ОСОБА_3 психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності не виявлено, протиалкогольне лікування йому не показане.

34. Дані, які характеризують обвинуваченого (а.с.к.п.131, 142-144, 146-149) відображені в паспорті серії НОМЕР_1 , інформації щодо судимості, інформації щодо перебування на медичному обліку, характеристиках з місця проживання, довідці про склад сім`ї, вироку суду.

V. Оцінка Суду.

35. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 122 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 7-34).

36. З іншої сторони обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 122 КК визнав частково, надавши заперечувальні показання (див. пункт 5).

Також сторона захисту наголосила на недоведеності вини ОСОБА_3 , зокрема докази надані стороною обвинувачення не містять інформації, що саме ОСОБА_3 вчинив злочин, лікар ОСОБА_12 (див. пункт 10) вказав, що обвинувачений вдарив рукою по стіні, що на думку сторони захисту і підтверджує його травмування.

Крім того, сторона захисту наголосила на тому, що їй під час досудового розслідування не було розкрито речові докази і відповідно до статті 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, винуватість особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

37. В першу чергу Суд звертає увагу на особливості даної справи, по якій двічі виносились вироки суду (див. а.с.58-62 та а.с.221-233), один із яких був обвинувальним, а інший виправдувальним.

Кожен із цих вироків був скасований судом апеляційної інстанції з поверненням справи на новий судовий розгляд (див. а.с.114-118 та а.с.93-99).

Після першого повернення справи до суду першої інстанції прокурором було змінено обвинувачення (див. а.с.197-200).

В подальшому підставою для повернення справи на новий судовий розгляд було те, що суд першої інстанції без повного, всебічного, об`єктивного дослідження та аналізу наявних у кримінальному проваджені доказів зробив висновки про виправдання ОСОБА_3 , а поверхове дослідження доказів позбавило суд першої інстанції ухвалити вмотивоване рішення (див. а.с.98).

38. Виконуючи зазначені апеляційною інстанцією вказівки, які є обов`язковими для суду першої інстанції відповідно до частини третьої статті 415 КПК Суд досліджує кожен доказ наданий сторонами (див. пункти 7-34) за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації і враховує наступне.

39. Отже, на початку Суд звертає увагу на особливості доказування в кримінальному процесі.
Так, чинний КПК поєднав в собі підходи, як з англосаксонської правової системи, так і континентальної, при цьому кримінальне процесуальне законодавство не розкриває змісту «стандартів доказування», хоча із положень чинного КПК прослідковується ряд норм, які відображають їх існування.
Наприклад із частини другої статті 17 КПК можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt), який є характерним для англосаксонської правової системи. При доктринальному тлумаченні висловлюється позиція, що для стандарту «поза розумним сумнівом»: не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що рішення є неправильним; для вирішення поставленого питання необхідно, щоб була впевненість, непохитність, відсутність будь-яких вагань; поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість».

Із статті 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», що є характерним для континентальної системи права і суть якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінити докази на основі свого внутрішнього переконання.
Застосування стандартів доказування, з одного боку, дає суб`єкту правозастосування змогу сформувати сукупність належних, допустимих і достовірних доказів задля їх подальшого використання під час ухвалення відповідних рішень, а з іншого забезпечує формування в нього за результатами оцінювання доказів рівня переконання, необхідного для прийняття рішення.

Суд при дослідженні обставин даної справи не буде відходити від вказаних принципів.

40. Далі говорячи про специфіку правовідносин, що розглядаються Суд підкреслює, що можуть існувати випадки, коли вчинення злочину відбувалось за обставин при яких свідки не були очевидцями подій, що не означає про автоматичну відсутність особи, яка вчинила відповідне діяння або неможливість притягнення винуватої особи до відповідальності.

В такому випадку обов`язок по доведенню винуватості покладається на сторону обвинувачення, яка і зобов`язана в порядку передбаченому законом зібрати докази «різного виду» і виконати свою функцію по доведенню винуватості «поза розумним сумнівом».

41. Так, в даній справі проведене співставлення «групи двох протилежних позицій» підтвердило позицію сторони обвинувачення, яка виконала свій обов`язок по доведенню винуватості «поза розумним сумнівом».

42. В першу чергу визначаючи винуватість ОСОБА_3 у вчиненому, Суд в сукупності з дослідженими доказами аналізує саму особливість взаємовідносин ОСОБА_3 з ОСОБА_7 .

Зокрема, ОСОБА_3 раніше вчиняв по відношенню до ОСОБА_7 тілесні ушкодження за що поніс кримінальну відповідальність (див. пункт 34).

В день, коли ОСОБА_7 померла, ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що сторони кримінального провадження не заперечували.

Близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 удар рукою по обличчю, що відображено в обвинувачені (див. пункт 2) і він визнав вказані обставини у судовому засіданні.

43. Далі Суд звертає увагу, що беззаперечним по справі є факт смерті ОСОБА_7 , наявність у неї тілесних ушкоджень, їх характер, причини та час смерті (див. пункт 25).

Сторони кримінального провадження вказаних обставин не оспорювали.

44. При цьому згідно із дослідженими доказами єдиною особою, яка контактувала з померлою в проміжок часу з моменту повернення із гостей від ОСОБА_9 додому є ОСОБА_3 (див. показання свідків ОСОБА_6 (пункт 7), ОСОБА_10 (пункт 8), ОСОБА_13 (пункт 11), ОСОБА_9 (пункт 12), ОСОБА_14 (пункт 13) та ОСОБА_16 (пункт 14)).

45. Крім того Суд враховує, що у ОСОБА_3 в слідах на штанах була знайдена кров людини, яка відноситься до групи В (ІІІ), як і кров потерпілої ОСОБА_7 , що підтверджує контакт обвинуваченого із потерпілою при наявності у неї тілесних ушкоджень.

46. Суд відхиляє позицію сторони захисту про ймовірність висновків експерта та наявність припущення, оскільки вказані висновки узгоджуються з іншими доказами по справі, сам обвинувачений не висловлював заперечень, що кров була не його і, як наслідок наданий стороною обвинувачення доказ не спростований іншими доказами або правовою позицією в рамках реалізації принципу змагальності (стаття 22 КПК).

47. Наявність крові на штанах обвинуваченого в підтвердження його винуватості у вчиненому логічно узгоджується із наявною у обвинуваченого травмою руки, причинами і часом її виникнення (див. пункти 22, 24).

Докази, які підтверджують таку травму Суд аналізує в сукупності з іншими доказами (див. пункт 45).

Суд враховує, що при аналізі травм обвинуваченого експертом зазначено «утворення яких може становити не більше 12-24 годин від моменту виникнення до початкового моменту проведення експертизи 27 червня 2017 року». В такій ситуації має значення сам характер ушкоджень і сухуватої їх поверхні (див. Т.1 а.с.к.п.60 зворот), що свідчить про їх більшу давність ніж вказує обвинувачений.

Це в своїй сукупності спростовує позицію сторони захисту та показання свідка ОСОБА_12 (окрема оцінка показанням якого Судом буде надана нижче) про отримання тілесних ушкоджень від удару об стіну, який за версією захисту відбувся у вечері, після виявлення трупу.

48. Зразки для проведення експертиз були отримані в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом (див. пункти 20, 24-28, 30) і сторони кримінального провадження сумнівів в порушенні відповідної процедури не висловлювали.

49. Також в основу винуватості в сукупності з іншими доказами можна покласти протокол огляду місця події від 27 червня 2017 року, протокол огляду місця події від 28 червня 2017 року та протокол огляду трупа від 28 червня 2017 року (див. пункти 18-20), при яких проводилось фотографування, були виявлені речові докази, а також виявлено тілесні ушкодження, опис яких зазначено в протоколі.

50. З відповідних фотокарток (див. пункт 49) можна візуально встановити наявність у померлої синців та тілесних ушкоджень, що спростовує показання обвинуваченого про те, що він не бачив у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень і робить «неспроможною» версію ОСОБА_3 про те, що він відніс померлу, поклав у кімнаті і пішов на роботу не заподіюючи тілесні ушкодження.

51. Так само Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_12 (див. пункт 10), який будучи фельдшером і проводячи огляд трупа в судовому засіданні не зміг пояснити чи були наявні у померлої тілесні ушкодження, описати її стан, хоча і зазначив про нанесення обвинуваченим удару рукою в стіну. Його показання є нелогічними та спростовуються іншими дослідженими доказами.

52. Оцінюючи, як доказ винуватості ОСОБА_3 , речові докази (див. пункт 29), на недопустимості яких заявила і сторона захисту (див. пункт 36), у зв`язку із тим, що вони не були розкриті стороною обвинувачення під час досудового розслідування, Суд звертає увагу на наступне.

53. Відповідно до частини другої статті 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Частина одинадцята статті 290 КПК передбачає, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Згідно з частиною дванадцятою статті 290 КПК у в разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснила відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Як встановлено Судом, прокурор під час досудового розслідування, в порядку статті 290 КПК речові докази стороні захисту не розкрила, що і підтвердила в судовому засіданні, посилаючись на те, що стороною захисту не заявлялось відповідне клопотання про розкриття таких доказів.

У зв`язку із чим, навіть подальше розкриття таких доказів під час судового розгляду суперечить вимогам статті 290 КПК і є підставою для визнання їх недопустимими.

54. Проте Суд робить висновок про те, що наданий стороною обвинувачення висновок експерта № 363 (див. пункт 28) відповідає статті 102 КПК, і підтверджує ті обставини, що у ОСОБА_3 в слідах на штанах була знайдена кров людини, яка відноситься до групи В (ІІІ), як і кров потерпілої ОСОБА_7 .

Під час оцінки даного доказу Суд звертає увагу на те, що учасниками кримінального провадження клопотання щодо його недопустимості не заявлялось.
В такому випадку Суд враховує позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19 листопада 2019 року по справі № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195км18) і зводиться до того, що, хоча відповідно до частини другої статті 92 КПК обов`язок доказування допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає, однак такий обов`язок виникає лише у разі, якщо допустимість доказу ставиться під сумнів.
При цьому, Суд не вбачає підстав для застосування до даного доказу наслідків дії доктрини «плодів отруйного дерева», яка не є абсолютною, що можна прослідкувати і з позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 8 жовтня 2019 року, справа № 639/8329/14-к (провадження № 51-8259км18), яка зводиться до того, що суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини першої статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим. Тлумачення частини першої статті 87 КПК в частині визнання недопустимими похідних доказів призводить до висновку, що це правило може бути застосовано до похідних доказів лише у разі, якщо первісні докази визнані недопустимими на підставі частин першої-третьої статті 87 КПК. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК, саме собою не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі частини першої статті 87 КПК.

55. Таким чином, навіть відкинувши частину речових доказів, наданих стороною обвинувачення, Суд не знаходить підстав для повного виправдання ОСОБА_3 .

56. Отже, Суд визнає відповідні докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

57. Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

58. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІ. Призначення покарання.

59. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК не встановлено.

60. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

61. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК враховує:

60.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

60.2. враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

60.3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність на утримані малолітньої дитини;

60.4. наявність постійного місця проживання та суперечливих характеристик за таким;

60.5. відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність двох обставин, які обтяжують таке;

60.6. те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбув покарання за попереднім вироком суду і вчинив злочин в період непогашеної судимості.

62. У зв`язку з чим, Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань ОСОБА_3 , не пов`язаних з позбавленням волі, але, обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

63. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

64. Цивільний позов по справі не заявлявся.

65. Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.

66. Процесуальні витрати по справі відсутні.

67. Крім того, виходячи з матеріалів справи, оцінивши в сукупності всі обставини в даному конкретному випадку, враховуючи в тому числі: вагомість наявних доказів, поряд з іншими доказами, тяжкість покарання, за вчинене діяння, вік та стан здоров`я ОСОБА_3 , міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, наявність постійного місця проживання та суперечливих характеристик за таким, репутацію, майновий стан, те, що він оголошувався в розшук, Суд знаходить вагомими обставини про те, що до набрання вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

2. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 6 лютого 2020 року.

3. Речові докази:

3.1. пару жіночих в`єтнамок та резинка для стягування волосся, які зберігаються в Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути потерпілій ОСОБА_19 .

3.2. зрізи нігтів із верхніх кінцівок та зрізи волосся із голови трупа ОСОБА_7 , зрізи нігтів із обох рук, вилучені у ОСОБА_3 , які зберігаються в Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області знищити.

3.3. светр сірого кольору та штани чорного кольору, які зберігаються в Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_3 , як власнику.

4. До набрання вироком законної сили раніше обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

5. Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі з 27 червня 2017 року по 2 жовтня 2018 року та з 6 лютого 2020 року по день набрання даним вироком законної сили.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1