Справа №487/8515/19
Провадження №1-кс/487/125/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.04.2019 року про закриття кримінального провадження №000118 від 29.11.2018 за ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скарго, в якій просив поновити строк на оскарження постанови від 26.04.2019 слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 ; скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження №000001 від 29.11.2018 за ч. 2 ст. 365 КК України.

В обгрунтування скарги зазначено, що оскаржувана постанова ОСОБА_3 не надсилалась, про існування постанови про закриття кримінального провадження було оголошено 29.10.2019р. в судовому засіданні Одеського апеляційного суду.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий не допитав усіх очевидців подій, які сталися 15-16.11.2010р., зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а тому постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила задовольнити скаргу, посилаючись на те, що слідчий не виконав всі дії, які зазначені в його дорученні, не допитав свідків подій, на яких вказував ОСОБА_3 під час допиту, не витребував архівні дані про осіб, які здійснювали затримання ОСОБА_3 в 2010 році, натомість зробив запити до відділів поліції, про які ОСОБА_3 під час допиту не зазначав, та до яких не доставлявся.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 не був присутнім в судовому засіданні, про дату та час розгляду скарги був повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши ОСОБА_3 та його представника, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001118 від 29.11.208 за ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно положень ст. ст. 303, 304 ч. 1 КПК України, рішення слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження може бути оскаржено до слідчого судді заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником протягом 10 днів з дня отримання копії відповідної постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК Украъни пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді 11.11.2019р., направивши її поштою. Зі змісту скарги вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 не отримував, а він та його захисник довідались про таке рішення під час засідання Одеського апеляційного суду 29.10.2019р. Іншого матеріалами скарги та кримінального провадження не спростовано, а тому, враховуючи, що ніхто не може бути обмежений у доступі до правосуддя, ОСОБА_3 слід поновити строк подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 4ст. 38 КПК України).

Пункт 2 ч.1ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно зі ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 30.10.2018р. заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , викладені в пеляційних скаргах щодо застосування відносно обвинуваченого на стадії досудогового розслідування фізичного та психологічного впливу працівниками правоохоронного органу направлено прокурору Одеської області для проведення перевірки в порядку ст. 214 КПК України.

29.11.2018р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України. 19.11.2018р. до Другого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області надійшла ухвала апеляційного суду Одеської області від 30.10.2018 у провадженні №11/785/25/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ізмаїльського районного суду м. Одеси від 01.06.2018 щодо розгляду в порядку ст. 214 КПК України заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , викладених в апеляційних скаргах щодо застосування відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування фізичного та психологічного впливу працівниками правоохоронного органу.

26.04.2019р. слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження №000118 від 29.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В постанові слідчий зазначив, що під час досудового розслідування не встановлено тих достатніх та об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України, або іншого кримінального правопорушення співробітниками УБОЗ в Одеській області та Татарбунарського РВ ГУ МВС України в Одеській області. Такий висновок слідчий зробив, пославшись на допит ОСОБА_3 в якості потерпілого; інформцію слідчого управління ГУНП в Одеській області від 07.02.2019р., відповідно до якої скарги та заяви від ОСОБА_3 у період з листопада 2010 року по грудень 2018 року з приводу застосування до нього працівниками правоохоронних органів насильства під час чи безпосередньо після його затримання у листопаді 2010 року не надходили; інформацію управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області від 25.04.2019, відповідно до якої працівниками УКЗ ГУМВС України в Одеській області з листопада 2010 року по листопад 2015 року службові розслідування та перевірки відносно порушення службової дисципліни працівниками міліції не проводились. Також в постанові міститься посилання на те, що відповідно до нормативних документів МВС України максимальний термін зберігання книг та журналів, у яких би могли міститись записи про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 (журнал первинного обстеження осіб, які поміщують в ізолятор тимчасового тримання, журнал надання медичної допомоги особам, які тримаються в ізоляторі тимчасового тримання та ін.) становить п`ять років.

В матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 (а.с. 115-120) з якого вбачається, що ОСОБА_3 повідомляв про затримання його співробітниками УБОЗ в Одеській області 15.11.2010 року близько 19.30 год. та про побиття його цими співробітниками біля готелю "Вікторія"(м. Одеса, вул. Генуєзська, 24А), свідками вказаних подій були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 . Також під час допиту ОСОБА_3 повідомив, що в приміщенні Татарбунарського РВ ГУ МВС України в Одеській області співробітникі УБОЗ в Одеській області передали його начальнику відділу Токарю і Мельнику, вірогідно начальнику розшука, а далі, перебуваючи в кабінеті начальника РВ, Токар вдарив його по обличчу, внаслідок чого він впав.

В протоколі допиту ОСОБА_3 також міститься перелік всіх відділів поліції та установ, де до ОСОБА_3 застосовували фізичне та психологічне насилля.

Також з апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 (а.с. 24) вбачається, що наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 може підтвердити ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .

Проте слідчим під час досудового розслідування не були допитані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та

ОСОБА_16 матеріалах кримінального провадження наявний запит слідчого до Південного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 04.01.2019 (а.с. 58), в якому слідчий просить надати виписку з медичної картки ОСОБА_3 щодо тілесних ушкоджень, які зафіксовані у нього при надходжені його у 2010 році у ІТТ та у Одеський слідчий ізолятор, проте відповідь на запит не надана.

Також не виконаним залишається доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК від 29.03.2019р. (а.с. 121-123), так, зокрема, не встановлені співробітники міліції, які затримували 16.11.2010р. ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні вбивства ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та замаху на вбивство ОСОБА_19 ; не встановлені свідки вказаних подій та не допитані по вказаним обставинам; не проведено службове розслідування по обставинам, зазначеним в апеляційнйій скарзі ОСОБА_3 . Слідчий не звернув увагу на рапорт заступника начальника відділу Одеського управління ДВБ НПУ полковника поліції ОСОБА_20 від 24.06.2019, відповідно до якого інформацію щодо працівників міліції, які затримували 16.11.2010р. ОСОБА_21 можливо отримати шляхом вивчення матеріалів кримінальної справи №5 від 15.11.2010.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному проваджені проведено неповно, односторонньо, без належної перевірки доводів заявника, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України,- УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк подання скарги на постанову слідчого про закриття кримніального провадження.

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.04.2019 року про закриття кримінального провадження №000118 від 29.11.2018 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 17.02.2020 року о 16.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1