№ 1-кп/756/639/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» грудня 2019 року Оболонський районним суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря : ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця за національністю, громадянина України, працюючого неофіційно, не одруженого, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
14.12.2018 приблизно о 10 год. 05 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у вагоні метро на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен», побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка стояла біля дверей вагону метро та слухала у навушниках музику через мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_4 винник злочинний умисел на викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , після чого, ОСОБА_4 , 14.12.2018 приблизно о 10 год. 10 хв., умисно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_8 та непомітно для останньої та оточуючих, своєю правою рукою із правої кишені куртки потерпілої в яку остання була одягнена, заволодів її особистим майном, а саме мобільним телефоном марки «LG Q6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ТМЕІ 2: НОМЕР_2 / у корпусі рожевого кольору з сім-каргою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , вартістю 5000 гривень. У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, тримаючи при собі вищевказаний мобільний телефон, та перебуваючи на платформі станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен», вибіг з вагону метро та попрямував у сторону виходу зі станції. На крики потерпілої не реагував та продовжував свої злочинні дії.
Однак, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий іншими пасажирами, а також співробітниками поліції та доставлений до кімнати поліції станції метро «Почайна» КГІ «Київський метрополітен» у м. Києві.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав повністю та підтвердив обставини, вчиненого ним кримінального правопорушення, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. Фактичних обставин справи, та вартості майна не оспорював, у скоєному щиро кається

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України повністю доведена.

ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, покаявся у вчиненому, тому суд вважає можливим виправлення та перевиховання останнього без ізоляції від суспільства, і тому, враховуючи його матеріальний стан, суд приходить до висновку про доцільність обрати йому покарання у виді штрафу, оскільки, на думку суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Речовими доказами слід розпорядитись відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Речові докази по справі, а саме мобільним телефоном марки «LG Q6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 /, ТМЕІ 2: НОМЕР_2 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженою - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1