У Х В А Л А
Справа № 285/1542/20

провадження № 1-кс/0285/337/20

29 квітня 2020 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора…………………........... ОСОБА_3 ,
захисника…………………………. ОСОБА_4 ,
підозрюваного……………………. ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 27.04.2020,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий 29.04.2020 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час з 21 год. до 07 год. з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Із клопотання слідує, що 26.04.2020 близько 22 годин 40 хвилин ОСОБА_5 , рухаючись на легковому автомобілі марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений на стаціонарному поліцейському посту «Звягель», працівником правоохоронного органу - ОСОБА_6 за порушення п.19.1 Правил дорожнього руху «Рух без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби».
Після зупинки транспортного засобу поліцейський ОСОБА_6 візуально встановив, що водій транспортного засобу ОСОБА_5 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст.266 КУпАП поліцейський патрульної служби ОСОБА_6 запросив ОСОБА_5 у приміщення будівлі стаціонарного поліцейського посту «Звягель» та в присутності двох свідків запропонував пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», на що останній відмовився.
Після цього ОСОБА_5 вийшов із приміщення будівлі стаціонарного посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перебуваючи неподалік власного легкового автомобіля, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в ділянку правої частини обличчя, чим спричинив останньому побої у вигляді забою нижньої щелепи справа, осадненої рани правої щоки.
По даному факту 27.04.2020 внесено відомості до ЄРДР.
Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 п.п.1, 3, ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти переліченим ризикам, оскільки останній вчинив злочин, який супроводжувався застосуванням насильства до працівниками правоохоронного органу.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому захисник заперечив, щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також підозрюваний заперечив свою причетність до скоєння інкримінованого йому діяння.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0000382 від 27.04.2020.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 27.04.2020.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини та практика Європейського суду з прав людини наголошує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі (рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється. Разом з тим, підстави, зазначені у клопотанні щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими.
Прокурор посилається на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки останній не працює та не має на утриманні неповнолітніх дітей. Однак, як встановлено в судовому засіданні із пояснень підозрюваного він є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсійне забезпечення, також дана обставина підтверджується копією пенсійного посвідчення. А тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого відображення під час розгляду клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведений.
Твердження сторони обвинувачення про те, що підозрюваний, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються жодними доказами.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( п. 131 справа ОСОБА_11 проти Росії від 12 березня 2009 року) зазначено, що докази про ризик перешкоджання здійсненню розслідування (спроби маніпулювати свідками чи погрожувати їм) не мають бути голослівними посиланнями, а повинні бути підкріплені фактами, здатними довести, що незастосування до підозрюваного арешту справді спричинить перешкоджання розслідуванню.
Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 1994 року разом з підозрюваним працювали в органах внутрішніх справ і знає його лише з позитивної сторони, спокійного та безконфліктного.
Чинний КПК України послідовно проводить концепцію, за якою тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на обвинувачеві. На думку суду, сторона обвинувачення не впоралась із зазначеним тягарем та в судовому засіданні не змогла довести виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, приходжу до висновку, що підстав для задоволення клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, немає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1