ун. № 759/9201/19 пр. № 1-кп/759/288/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимий 24.05.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження представник потерпілого ФОП « ОСОБА_6 » - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2018 року близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_5 , будучи засудженим, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, перебуваючи в приміщенні торгівельного залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в м. Києві по пр-ту Перемоги, 100-С, повторно, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць чуже майно, а саме: засоби гігієни (зубна паста) та інші товари (крем для взуття, тощо), а всього майна на загальну суму 203 грн. 18 коп. (без ПДВ), який належать ФОП « ОСОБА_6 » і намагався винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за них. Проте, вчинивши всі дії, які він, ОСОБА_5 , вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 18 листопада 2018 року близько 17 год. 15 хв., вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався вчинити таємне викрадення чужого майна з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого в АДРЕСА_3 , а саме: засоби гігієни та інші товари, вартість яких у 203 грн. 18 коп. (без ПДВ) не оспорював. Проте, вчинивши всі дії, які він вважав за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході з торгівельного залу був затриманий, а привласнене ним чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 18 листопада 2018 року вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), належного ФОП « ОСОБА_6 », а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікаря психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Після вчинення даного злочину, але до постановлення даного вироку було постановлено вирок Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 3 місяців з початком строку відбування з 05 вересня 2019 року невідбутий строк покарання станом на 14 січня 2020 року становить 10 місяців двадцять днів.

Покарання за даним вироком та вироком Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим та зарахуванням в строк покарання, призначеного за сукупністю вироків, покарання відбуте частково за попереднім вироком, тобто з 05 вересня 2019 року.

Остаточне покарання ОСОБА_8 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення згаданого вироку, невідбута частина покарання за яким становить 3 (три) роки позбавлення волі.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України обрати запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

За сукупністю злочинів, визначених даним вироком та вироком Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року, відповідно до ч. 4 ст. ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 2 роки. У строк покарання, призначеного за сукупністю злочинівв, зарахувати покарання відбуте частково за вироком Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року, тобто початок його відбування рахувати з 05 вересня 2019 року.

На підставі ст. 71 КК України а сукупністю вироків до призначеного за даним вироком ОСОБА_10 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Київ від 24 травня 2017 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ в залі суду, взявши його під варту негайно.

Строк початку відбування покарання за даним вироком рахувати з 05 вересня 2019 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_11