Провадження № 1-кп/127/921/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 19 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002100, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, розлученого, працюючого водієм ФОП Багабунт, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 19 вересня 2019 року близько 14:00 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає у одній з належних йому кімнат вказаного будинку, проте, не веде спільного побуту з іншими мешканцями, а саме: колишньою дружиною ОСОБА_6 , донькою ОСОБА_7 та двома малолітніми онуками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, попередньо того ж дня придбавши пневматичну зброю револьвер «STALKER R145 № НОМЕР_1 » та патрони «Флобер» 4 мм у кількості 10 штук, на ґрунті особистої неприязні, умисно, перебуваючи у одній з кімнат вказаного будинку з ОСОБА_6 , продемонстрував їй револьвер, погрожуючи, що якщо вказану зброю приставити до голови, то таким чином можна вбити людину, після чого здійснив постріл у бік стіни, чим викликав у ОСОБА_6 почуття страху та впевненість у реальності погрози вбивством, тобто можливості її реалізації.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 129 КК України не визнає, по зміненому обвинуваченню на підставі ст. 63 Конституції України показання надавати відмовився. Будучи допитаним до зміни обвинувачення суду повідомив, що він працює водієм, в той день - 19.09.2019 року, він повертався додому з роботи, по дорозі на вулиці зустрів двох дочок, які збирались на роботу, поговорив із ними та пішов в будинок. Піднявся на другий поверх, там був онук ОСОБА_10 , колишня дружина була на першому поверсі. Запропонував онуку піти постріляти, останній відмовився. Надалі з онуком не спілкувався, ззаду підійшла потерпіла та спитала, що він пропонує онуку. Оскільки він працює вночі в нього були червоні очі та потерпіла подумала, що він вживав алкогольні напої та розпочала конфлікт. Конфлікт був з приводу розподілу будинку. Після словесного конфлікту, він пішов вниз на перший поверх, випив 150 грам горілки та ліг спати, згодом приїхала поліція. До дому він прийшов тверезий. Зброю придбав в той же день для самозахисту в дорозі, це був пневматичний пістолет. Разом із потерпілою проживає окремо на різних поверхах. Колишній дружині пістолет показував, казав що він пневматичний, кулі 4 мм та купив його для роботи. В своїй кімнаті на першому поверсі вистрілив в стіну, хотів подивитись як він працює. При колишній дружині з пістолету не стріляв. Коли конфлікт був із дружиною на другому поверсі (в кімнаті, яка напроти кімнати в якій була дитина) пістолет в цей час був у внутрішній кишені куртки. Момент приходу старшого онука не бачив. Вказаний конфлікт з дружиною розпочався близько 14:30, близько 15:30 вже був в себе в кімнаті, тоді з цікавості здійснив постріл з пістолету, оскільки не знав як він працює, поклав його в тумбочку та ліг спати. Пістолет придбав в цей же день коли проходив біля магазину перед поверненням до дому. Спочатку хотів купити навігатор, але його не було, побачив пістолет та вирішив, що він може знадобитись, придбав його, оскільки перед цим в нього були проблеми в дорозі. Не заперечив, що один раз до вказаного застосовував фізичну силу до потерпілої.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду повідомила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком. В день подій вона перебувала разом із молодшим онуком ОСОБА_10 , за адресою місця проживання АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також проживає ОСОБА_7 (їх спільна з обвинуваченим донька), яка в той час була на роботі, та інший онук ОСОБА_11 , який перебував в школі. У вказаному будинку також проживає її колишній чоловік обвинувачений ОСОБА_4 , із яким вони розлучені вже близько 5 років, він по усній домовленості проживає на першому поверсі, а вона на другому разом з дочкою та онуками. Спільного побуду, бюджету, спільних справ вони з колишнім чоловіком не ведуть. Протягом спільного життя в них часто виникали конфліктні ситуації, ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями та неодноразово ображав і принижував її. В той день обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння піднявся на другий поверх та зайшов до кімнати де вона перебувала разом із онуком, сказав, що «треба поговорити», після чого вона пішла із ним в іншу кімнату на другому поверсі (тимчасово обладнану під кухню), де протягом декількох годин ОСОБА_4 її ображав та погрожував, намагався з`ясувати особисті відносини та говорив про розподіл будинку. За його зовнішнім виглядом, станом та поведінкою, вона зрозуміла, що обвинувачений перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Кожен раз коли обвинувачений перебував у вказаному стані, він провокував конфлікт. Тому у вказаний день, побачивши стан обвинуваченого, вона відразу зрозуміла, що можлива конфліктна ситуація, і щоб вказане не відбулось у присутності дитини, залишила онука та пішла із обвинуваченим до сусідньої кімнати-кухні. Саме там він погрожував та ображав її, фізичної сили не застосовував, але махав руками в її бік. Через певний час, він спустився до себе на перший поверх та повернувся до кімнати з пістолетом, демонстрував пістолет та вистрілив ліворуч від неї в стіну. При цьому сказав фразу: «Тут пульки маленькі, 4-5 мм, но єслі тобі к лабєшніку пріставіть - ласти склєїш». Почувши вказане, вона хотіла втекти, оскільки сильно злякалась, але через те, що в сусідній кімнаті перебував онук, а разом із ним втекти не вийде, продовжувала перебувати в кімнаті із обвинуваченим, який їй погрожував. Вона сильно злякалась, зазначену обвинуваченим фразу сприймала як реальну погрозу життю та здоров`ю, вказаний страх посилювався через здійснений обвинуваченим постріл та його стан алкогольного сп`яніння, попередню поведінку обвинуваченого, неодноразові образи, принижування, погрози та побиття. В цей час зі школи повернувся старший онук та з двору почав гукати, щоб відчинили двері. Вона пішла відчиняти двері та коли повернулась почула, що обвинувачений пропонує молодшому онуку піти постріляти із пістолета. Коли вона піднялась на другий поверх, обвинувачений перебував в кімнаті, де був молодший онук. Вона почала заперечувати проти пропозиції постріляти та між нею та обвинуваченим продовжився конфлікт. Згодом в неї з`явилась можливість втекти із онуками до старшої дочки, яка проживає по сусідству, оскільки її дочка подзвонила старшому онуку і той, розповівши про конфлікт, зміг передати телефон. Отримавши телефон, вона розповіла дочці про зброю та донька повідомила, що викличе поліцію і сказала тікати. Онуки переживали стрес від вказаної ситуації. Колись обвинувачений зламав їй ніс, що зумовило подальше розлучення. Під час конфліктних ситуацій поліцію викликала, але це не давало позитивних результатів, обвинувачений повертався та конфлікти не припинялись.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є її батьками. Вони розлучені, проте разом проживають у сусідньому будинку. 19.09.2019 року батько зайшов до неї до дому, хотів поговорити, був ображений на матір та сестру. Сказав, що втомився та піде і постріляє всіх. Після того, як батько пішов, через деякий час зателефонувала мати та повідомила, що ОСОБА_4 погрожував їй зброєю та стріляв в її кімнаті, це було на другому поверсі. Сліди від пострілів, вона не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 його сусіди. Їх будинок розташований поруч. Обставини даної справи йому невідомі, 19.09.2019 року він не був свідком даної події. Дізнався в той момент, коли приїхали працівники поліції. Іноді було чути за парканом розмови на підвищених тонах. ОСОБА_4 не поводив себе агресивно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є її батьками. 19.09.2019 року, вона збиралася на роботу, в той час додому повернувся батько у стані алкогольного сп`яніння та пішов спати. Крім батька, вдома перебувала мати з її сином. Близько 19:00 год. вона вирішила подзвонити сину ОСОБА_14 , який повідомив, що дідусь свариться з бабусею, вони пішли на кухню та у нього в руках пістолет. Голос у нього тремтів, він був наляканий. Після чого, зателефонувала мамі, яка повідомила, що батько стріляв. Після почутого, вона одразу викликала поліцію та поїхала додому. Приїхавши додому, вона побачила батька, який посміхався стоячи на подвір`ї, та маму, яка була заплакана і спілкувалася з працівниками поліції. Діти на той момент були у сестри. Було видно, що вони налякані. Батьки на той момент були розлучені, спільного побуту не вели.
Допитаний дистанційно поза залою судового засідання в присутності законного представника малолітній свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що ходить в 5 клас. Проживає на даний час разом із мамою та бабусею ( ОСОБА_6 ) не у Вінниці. Коли проживав у Вінниці, разом із ними проживав ще дідусь ОСОБА_4 . Дідуся бачив останній раз коли повернувся зі школи та коли той був із пістолетом. Молодший брат тоді був на другому поверсі, сказав, що дідусь пропонував йому постріляти з пістолета. Дідусь із бабусею пішли в іншу кімнату розмовляти через те, що дідусь пропонував його брату постріляти. Бабуся тоді була сумна, плакала, намагалась закрити двері до кімнати в якій він був разом із братом, але дідусь зупинив її. Він зайшов до їх кімнати, щоб дати телефон бабусі, тому що мама телефонувала. Злякався бо думав що може трапитись щось погане.
Допитаний дистанційно поза залою судового засідання в присутності законного представника малолітній свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що живе із мамою, бабусею ( ОСОБА_6 ) та братом. Останній раз дідуся, ОСОБА_4 , бачив коли проживав в Вінниці, вдома, там були ще бабуся та його брат. В дідуся був пістолет, пропонував піти постріляти. Бабуся в цей час була на кухні, вона прийшла на другий поверх та говорила з дідусем, вони сварились, дідусь кричав. Потім дідусь вистрілив із пістолета в стінку на кухні, пострілу не бачив але чув і злякався. В той час вони були на кухні, а він в своїй кімнаті.
З досліджених доказів, що надані сторонами під час розгляду справи вбачається, що 19.09.2019 року ОСОБА_6 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення із змісту якої слідує, що вона просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який за адресою АДРЕСА_1 19.09.2019 року о 16:00 год., погрожував предметом, ззовні схожим на револьвер, в ході чого здійснив постріл, при цьому ОСОБА_6 відчула реальну загрозу її життю та здоров`ю.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 19.09.2019 року, що підтверджується відповідним витягом від 24.09.2019 року з ЄРДР.
З протоколу огляду місця події з долученими ілюстративними таблицями від 19.09.2019 року, здійсненого на підставі письмового дозволу ОСОБА_6 від 19.09.2019 року вбачається, що в ході зазначеної слідчої дії в присутності понятих та потерпілої ОСОБА_6 оглянуто місце вчинення злочину будинок за адресою АДРЕСА_1 . Оглядом зафіксовано місце вчинення злочину, порушену обстановку у кімнатах. На другому поверсі будинку, у кімнаті АДРЕСА_2 , що використовується як кухня, на стіні був виявлений отвір діаметром 4 мм та 2 мм в глибину. В ході огляду вилучено: предмет ззовні схожий на револьвер, патрони у кількості 9 штук, квитанцію. Вилучені речі запаковано у встановленому порядку.
Постановою про визнання речових доказів від 19.09.2019 року, предмет зовні схожий на револьвер, квитанцію про придбання товару від 19.09.2019 року та 9 патронів, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Ухвалою Вінницького міського суду від 24.09.2019 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 19.09.2019 року під час проведення огляду, а саме на предмет ззовні схожий на револьвер, квитанцію про придбання товару від 19.09.2019 року та 9 патронів.
Вказані речові докази безпосередньо досліджені судом шляхом їх огляду під час розгляду кримінального провадження.
Згідно довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 20.09.2019 року №1170, в ході медичного огляду 19.09.2019 року о 22:30 год. у ОСОБА_4 встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеня Аlkotest 6820 1,68%.
В ході досудового розслідування 09.10.2019 року було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої. Згідно зазначеного протоколу, слідчий експеримент здійснено із застосуванням технічного засобу фіксації- відеокамери. Відеозапис є додатком до протоколу слідчого ескперименту.
Разом з тим, в судовому засіданні відтворити відеозапис суд не зміг через пошкодження диску, наданого прокурором.
Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Дослідження звуко- і відеозаписів здійснюється шляхом їх відтворення і демонстрації в залі судового засідання, що передбачено ст. 359 КПК України.
Враховуючи, що відеозапис не переглянуто безпосередньо судом у судовому засіданні, вказаний відеозапис є невід`ємним додатком до протоколу, суд вказаний доказ не приймає до уваги, як такий, що не був досліджений судом безпосередньо.
Заслухавши показання потерпілої, свідків, дослідивши письмові докази, надані учасниками провадження та оглянувши в судовому засіданні речові докази у справі суд дійшов наступних висновків.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що вину у вчиненні злочину не визнає та по зміненому обвинуваченню надавати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. До зміни прокурором обвинувачення у справі на ч. 1 ст. 129 КК України, ОСОБА_4 надавав показання суду, в ході яких він повідомив, що жодних неправомірних дій до потерпілої не вчиняв.
Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 42 КПК України визначено, що обвинувачений має право не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання.
Зважаючи на вказані вимоги Закону та позицію обвинуваченого, суд не надає оцінку його показанням під час судового розгляду, оскільки вони надавались не за висунутим та підтриманим в ході судового розгляду прокурором та потерпілою обвинуваченням.
За таких підстав оцінці на предмет допустимості та достатності підлягають лише безпосередньо досліджені судом докази як то показання потерпілої, свідків, письмові та речові докази у справі.
Аналізуючи які, суд вважає, що обвинуваченням доведено вчинення ОСОБА_4 погрози вбивством, оскільки вчинення вказаного підтверджено сукупністю доказів у справі.
Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 129 КК України з об`єктивної сторони під погрозою вчинити вбивство розуміється виявлений зовні намір позбавити іншу людину життя. Погроза має бути реальною, тобто сприйматись потерпілим як така, що може здійснитися. Погроза має бути звернена до конкретної особи і висловлена особисто потерпілому.
Потерпіла в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та агресивним, приніс до місця її знаходження в кімнаті на другому поверсі зброю, продемонстрував її, вчинив з неї постріл у стіну та висловив їй погрозу, зазначивши, що хоча набої у вказаній зброї і маленькі, проте, вистріливши в голову з вказаного пістолету можна її вбити.
Вказані дій ОСОБА_4 вона розцінила, як реальні погрози, боялась за своє життя, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово застосовував до неї насильство, перебував в стані алкогольного сп`яніння та зі зброєю в руках, здійснив в її присутності постріл та міг дійсно її вбити.
Суд приймає до уваги вказані показання потерпілої, оскільки вони повністю узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме заявою потерпілої про вчинення злочину, протоколом огляду місця події та речовими доказами у справі.
Так, в заяві протерпіла вказувала, що ОСОБА_4 , демонструючи і погрожуючи предметом ззовні схожим на револьвер, погрожував їй, здійснив постріл, внаслідок чого вона відчула реальну загрозу життю і здоров`ю.
Згідно із протоколом огляду місця події в ході огляду місця вчинення злочину будинку за адресою АДРЕСА_1 , на другому поверсі будинку, у кімнаті №2, що використовується як кухня, на стіні був виявлений отвір діаметром 4 мм та 2 мм в глибину. В ході вказаного огляду вилучено із кімнати де проживав обвинувачений предмет ззовні схожий на револьвер, патрони у кількості 9 штук та квитанцію про придбання 19.09.2019 року револьверу та патронів в кількості 10 штук.
Вилучені речі визнані речовими доказами, що підтверджено відповідною постановою.
В судовому засіданні було оглянуто речовий доказ револьвер, який у день вчинення злочину було спеціально придбано ОСОБА_4 , що підтверджено іншим оглянутим речовим доказом квитанцією про придбання револьверу саме 19.09.2020 року.
Під час огляду речового доказу револьверу, судом беззаперечно встановлено, що його зовнішній вигляд (револьвер), розмір, вага усувають будь-які сумніви у тому, що потерпіла могла прийняти вказаний предмет за будь-який інший ніж зброю, помилково вважати, його за зброю, оскільки зазначений, вилучений у ОСОБА_4 предмет, за візуальною характеристикою можливо віднести лише до зброї.
Наданий стороною обвинувачення інший речовий доказ патрони до вказаного револьверу в кількості 9 штук в сукупності із квитанцією про купівлю у цей день ОСОБА_4 патронів у кількості 10 штук (інший речовий доказ у справі), показання потерпілої та зміст протоколу огляду місця події, в ході якого було виявлено отвір в стіні, підтверджує і факт того, що ОСОБА_4 в ході погрози з використанням револьвера, яка була висловлена в адресу потерпілої як погроза вбивством ( хоч пулі маленькі, але якщо вистрілити в голову можна вбити), було здійснено постріл, що ще раз переконує суд у тому, що потерпіла дійсно об`єктивно сприймала та повинна була сприймати вказаний предмет як зброю, а не щось інше.
Суд вважає, що сукупністю вказаних доказів підтверджено умисел ОСОБА_4 на вчинення погрози вбивством відносно потерпілої та об`єктивні дії які він вчинив для реалізації зазначеного умислу.
Вказані дії ОСОБА_4 суд оцінює як такі, що містять всі ознаки погрози вбивством, оскільки він не лише виказав усно зазначену погрозу, а й вчинив дії для демонстрації свого умислу.
При цьому суд звертає увагу, що висловлення погрози вбивством усно, з подальшою демонстрацією револьверу, який потерпіла правильно та обгрунтовано сприймала виключно як зброю, здійснення пострілу поряд з потерпілою, яка перебувала наодинці з ОСОБА_4 є доказом того, що потерпіла дійсно мала підстави реально сприймати висловлену ОСОБА_4 погрозу та об`єктивно побоювалась за своє життя.
Таким чином, вищезазначені докази у кримінальному провадженні є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації діям обвинуваченого. Сукупність доказів у справі є підставою кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказане підтверджено показаннями потерпілої, свідків та даними медичного огляду, здійсненого відразу після події злочину. Також є обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною і вчинення злочину щодо колишнього подружжя.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 24.09.2019 року №2815 обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 30.09.2019 року № 20/4843 ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно вимоги про судимість від 20.09.2019 року ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Відповідно до характеристики, виданої квартальним комітетом «Тяжилів» № 58 від 26.09.2019 року та довідки № 656, ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сусідами характеризується позитивно. Скарг на поведінку та будь-які порушення ОСОБА_4 від громадян масиву до квартального комітету не надходило.
Таким чином, обвинувачений раніше не судимий, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, вину не визнав, не розкаявся, обставин, щоб пом`якшували його покарання судом не встановлено, наявні дві обтяжуючі покарання обставини.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме способу та обставин вчинення злочину, особи та поведінки обвинуваченого, відсутності усвідомлення протиправності своєї поведінки, вчинення вказаного з використанням спеціально придбаного револьверу, в стані алкогольного сп`яніння, відносно колишньої дружини, що зареєстрована та проживає з ним в одному будинку, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде найсуворіше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі у максимальному розмірі.
При цьому суд враховує те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вік та думку потерпілої, яка вважала, що обвинуваченому слід призначити покарання з максимально можливим іспитовим строком і тому приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Визначаючи тривалість іспитового строку, суд вважає, що максимально можливий іспитовий строк та покладення обов`язків, визначених ст. 76 КК України зможуть максимально ефективно контролювати поведінку обвинуваченого та досягнуть мети запобігання вчинення нових злочинів засудженим та будуть мати належний превентивний характер та запобіжник від можливої протиправної поведінки.
Враховуючи, що судом приймається рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд, керуючись ст. 377 КПК України, вважає за необхідне змінити до набрання вироком законної сили застосований щодо нього запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_4 .
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою. Вказане у сукупності із вимогами ст. 72 КК України та видом, призначеного обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, є підставою для зазначення строку попереднього ув`язнення ОСОБА_4 та зарахування його в строк відбутого покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
Крім того, у справі слід вирішити питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 129 КК України виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з часу його затримання, а саме 19 вересня 2019 року по 28 квітня 2020 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 змінити з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.
В ході застосованого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 до набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме предмет зовні схожий на револьвер, квитанцію про придбання товару від 19.09.2019 року та 9 патронів знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: