Справа №590/402/19
Провадження №1-м/590/2/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль Сумської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України з урахуванням додаткової інформації відносно ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2019 року до Ямпільського районного суду Сумської області від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення вироку Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю Російської Федерації від 25.07.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського краєвого суду від 22.11.2016 року у відповідність із законодавством України у відношенні громадянина України ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 03 липня 2017 року наказом Міністерства юстиції України №2120/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.606 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), ст.3 Конвенції по передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 03.05.2017 № 06-52399/17.

Зі змісту вказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_5 засуджено вироком Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю Російської Федерації 25.07.2016 року до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі, відповідно апеляційною ухвалою Краснодарського краєвого суду від 22.11.2016 року вирок було змінено та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою в великому розмірі, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №6 УФСВП Росії по Краснодарському краю», кінець строку відбування покарання 26.02.2026 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .

До клопотання додано на розгляд документи згідно переліку, передбаченого ч.2 ст.610 КПК України.

В судове засідання представник заявника не з`явився, в клопотанні просив розгляд справи провести за відсутності представника Міністерства юстиції України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, а також розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч.1 ст.610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

За ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або відповідними положеннями КПК України, зазначає, що в Україні діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» від 22.09.1995 року №337/95-ВР.

Зазначена Європейська конвенція, згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 року №1906-IV, є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Так, ОСОБА_5 засуджено вироком Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю Російської Федерації від 25.07.2016 року та визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30 та п. «г»,частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ та призначено йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування ОСОБА_5 покарання обчислювати з 25.07.2016 року. Зараховано в строк відбування ОСОБА_5 призначеного покарання період його перебування під вартою з 27 лютого 2016 року по 25 липня 2016 року включно.

Апеляційною ухвалою Краснодарського краєвого суду від 22.11.2016 року вирок Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю Російської Федерації від 25.07.2016 року змінено, апеляційну скаргу задоволено, зменшено покарання ОСОБА_5 за частиною 3 статті 30 та п. «г», частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ з 11 (одинадцяти) років позбавлення волі до 10 (десяти) років позбавлення волі в іншій частині вирок залишено без змін.

Згідно довідки про частину відбутого покарання, станом на 17.03.2017 року відбуте покарання ОСОБА_5 , складає 1 рік 20 днів, невідбута частина покарання складає 8 років 11 місяців, 10 днів, початок строку 27.02.2016 року, закінчення строку 26.08.2026 року. Відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №6 УФСВП Росії по Краснодарському краю».

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 , за паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим 12 січня 2012 року Ямпільським РВ УМВС України в Сумській області, відповідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України» він є громадянином України.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктом «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Згідно п.1 ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним Законом України.

За вироком російського суду ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою в великому розмірі.

За вказані дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.307 КК України, яка передбачає відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, та карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Також, ч.1, ч.2 ст.15 КК України, передбачено, що замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Таким чином, строк покарання, призначений за вчинення замаху на збут наркотичних засобів, не може перевищувати 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Приводячи вирок у відповідність із законодавством України судом встановлено, що вчинене ОСОБА_5 на території РФ діяння визнається злочином і на території України, але призначене йому вироком російського суду покарання перевищує максимальну міру покарання, яка може бути призначена за Кримінальним кодексом України, у зв`язку з чим йому має бути визначено строк покарання у вигляді 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки такий вид покарання вироком російського суду не було призначено.

За вироком Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю Російської Федерації від 25.07.2016 року визначено відбування покарання у виправній колонії суворого режиму.

Слід зазначити, що визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.

Крім того, вироком Центрального районного суду м. Сочі, Краснодарського краю Російської Федерації від 25.07.2016 року зараховано в строк відбування ОСОБА_5 призначеного покарання період його перебування під вартою з 27 лютого 2016 року по 25 липня 2016 року. Вирок російського суду набрав законної сили 22 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18.05.2017 року № 2046-VIII (далі Закон № 2046-VIII), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення суд враховує положення ч.2 ст.4, ст.5 КК України та зазначає, що період перебування ОСОБА_5 під вартою з 27 лютого 2016 року по 22 листопада 2016 року є попереднім ув`язненням та має бути зарахований у строк відбування покарання виходячи відповідно до ч.5 ст.72 КК України (до внесення змін Законом № 2046-VIII) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки дане положення поліпшує становище особи.

Строк відбуття покарання слід обраховувати з дня постановлення вироку 25 липня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, ч.4 ст.68, ч.5 ст.72, ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», ст.ст. 609-610 КПК України, ст.ст. 3, 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України з урахуванням додаткової інформації відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Привести вирок Центрального районного суду м. Сочі Краснодарського краю від 25.07.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Краснодарського краєвого суду 22.11.2016 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30 та пунктом Г частиною 4 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, засудженим у відповідності із законодавством України за ч.2 ст.15, ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25 липня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 лютого 2016 року по 22 листопада 2016 року включно, який провести з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участь у справі, в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали оголошено 14.01.2020 року.

Суддя ОСОБА_1