Справа № 729/125/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/138/20
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, в режимі відеоконференції з Бобровицьким районним судом Чернігівської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000026 від 14 січня 2016 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, на теперішній час інваліда 2 групи, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні судимості:

- вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 185,ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі та вироком апеляційного суду Чернігівської області від 27 березня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року, остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 26 квітня 2017 року.

У строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахований термін його попереднього ув`язнення за період з 26 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після 26 червня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3 886 грн 47 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що

1) З початку грудня 2015 року по 09 січня 2016 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом пошкодження навісного замку на вхідних дверях, проник до приміщення господарського сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_10 , на загальну суму 2600 грн.

2) У період часу з 05 по 06 лютого 2016 року, точної дати та часу слідством не встановлено, шляхом пошкодження дерев`яних дверей, ОСОБА_6 проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_11 , на загальну суму 2 777,76 грн.

3) У період часу з 13 по 14 вересня 2016 року, точної дати та часу слідством не встановлено, повторно, шляхом відкриття вбудованого замку вхідних дверей за допомогою викрутки, ОСОБА_6 проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_12 , на загальну суму 6 191,03 грн.

4) У період з 29 жовтня 2016 року по 10 листопада 2016 року, точної дати та часу слідством не встановлено, шляхом віджиму метало пластикового вікна, ОСОБА_6 проник до будинку АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав майно, що належало ОСОБА_13 , на суму 2 309 грн.

5) У період з 24 грудня 2016 року по 22 січня 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, шляхом пошкодження скла вікна, ОСОБА_6 проник до будинку АДРЕСА_5 , звідки повторно, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_14 , на суму 10 828,52 грн.

6) У період часу з 28 лютого по 01 березня 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, шляхом віджимання метало-пластикового вікна, ОСОБА_6 проник до приміщення будинку АДРЕСА_6 , звідки повторно, таємно викрав вироби із золота, що належали ОСОБА_15 , на загальну суму 49 041,32 грн.

7) У період з 05 по 06 березня 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, через незамкнені вхідні двері, ОСОБА_6 проник до приміщення господарського сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_7 , звідки повторно, таємно викрав електричні інструменти, що належали ОСОБА_16 , на загальну суму 1 694, 67 грн.

8) У період з 23 по 24 квітня 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, перелізши через паркан, ОСОБА_6 проник до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_17 , на загальну суму 6 952 грн.

9) У період часу з 14 квітня по кінець квітня 2017 року, точної дати та часу слідством не встановлено, шляхом пошкодження вікна будинку, ОСОБА_6 проник до приміщення будинку АДРЕСА_8 , звідки повторно, таємно викрав майно, що належало ОСОБА_18 , на загальну суму 7 776,19 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі повністю погодився з вироком суду в частині призначеного покарання, не оспорює фактичних обставин вчинення інкримінованих йому злочинів, проте просить провести зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону, що діяла на час вчинення ним злочинів, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особі винного, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України призначити 5 років позбавлення волі,на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком апеляційного суду Чернігівської області від 27 березня 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 квітня 2017 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті вирок суду залишити без змін.

Аргументує тим, що у резолютивній частині вироку, призначаючи покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за двома вироками, суд послався на вирок Бобровицького районного суду від 01 грудня 2017 року, який був скасований вироком апеляційного суду Чернігівської області та ОСОБА_6 призначене більш суворе покарання.

На думку прокурора, суд повинен був послатися на вирок апеляційного суду та застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, за вчинення дев`яти епізодів крадіжок, якими завдана значна шкода потерпілим, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти нові злочини, заслуговує на покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Прокурор звертає увагу на неправильне зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, оскільки ОСОБА_6 був затриманий 26 квітня 2017 року і з того часу тримається в умовах слідчого ізолятору, злочини ним були вчинені з початку грудня 2015 року по кінець квітня 2017 року, до нього має бути застосований Закон, що пом`якшує його становище, а саме зарахування строку попереднього ув`язнення має бути проведено на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_7 частково не погодився з апеляційною скаргою прокурора та подав заперечення, в яких вказав на законність та обґрунтованість вироку в частині визначення міри покарання обвинуваченому. При цьому підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного та прокурора в частині необхідності зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, заперечували проти посилення покарання, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги тільки в частині проведення зарахування строку попереднього ув`язнення в подвійному розмірі по день набрання вироком законної сили, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає повному задоволенню, апеляційна скарга прокурора - задоволенню частково.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні майна потерпілих, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла, іншого приміщення та сховища, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та ретельно перевіреним у судовому засіданні доказам, які в апеляційних скаргах не оспорюються.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд достатньою мірою врахував, що ОСОБА_6 було вчинено дев`ять епізодів викрадення чужого майна, а також прийняв до уваги дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення аналогічних кримінально карних діянь, однак, призначені судом покарання відбув, визнав провину, розкаявся, є інвалідом 2 групи.

Крім того, призначаючи покарання за цим вироком, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання на шість місяців більше ніж пропонує прокурор в апеляційній скарзі, пропонуючи збільшити покарання за рахунок складання покарань.

Помилковою є позиція прокурора в тій частині, що під час призначення покарання за сукупністю злочинів за двома вироками суд першої інстанції безпідставно послався на вирок Бобровицького районного суду щодо ОСОБА_6 від 01 грудня 2017 року, який був скасований вироком апеляційного суду Чернігівської області 27 березня 2018 року.

Вироком апеляційного суду Чернігівської області 27 березня 2018 року вирок місцевого суду був скасований тільки в частині призначеного покарання. ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України було посилене покарання до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за вироком Бобровицького районного суду від 13 квітня 2017 року і за сукупністю вироків призначене покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Отже, ОСОБА_6 був визнаний винуватим судом у вчиненні крадіжок вироком від 01.12.2017 року, апеляційна інстанція своїм вироком тільки посилила покарання, а обставин злочину не встановлювала, доведеність обвинувачення не перевіряла, а тому при складанні покарань як за сукупністю злочинів, так і за сукупністю вироків, судова практика завжди посилається на той вирок, яким особа була визнана винуватою та засуджена до покарання, незалежно від посилення покарання судом апеляційної інстанції, рішення якої є невід`ємною частиною вироку суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. На час інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, була чинною ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, яка передбачала подвійне зарахування строку попереднього ув`язнення в строк позбавлення волі.

У цьому кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, проте він перебував у слідчому ізоляторі для участі у розгляді даного кримінального провадження та інших проваджень, які перебували на стадії апеляційного розгляду, що прирівнюється до попереднього ув`язнення, яке за правилами ч. 4 ст. 70 КК України підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції на час вчинення злочинів, в подвійному розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року щодо ОСОБА_6 в частині зарахування у строк відбуття покарання терміну попереднього ув`язнення змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26 квітня 2017 року по 24 квітня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21