Справа № 461/8401/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року

встановив :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року, в якій просить скасувати вказану постанову.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Крім того зазначає, що постанова слідчого не відповідає фактичним обставинам справи. Окрім цього, заявник вказує, що слідчий не допитав його, ОСОБА_3 в якості потерпілого, що є грубим порушенням п.6 ч.1 ст. 56 КПК України, не вручив пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Також заявник ОСОБА_3 зазначає, що не отримував жодної повістки від слідчого про виклик на допит, не провів інших необхідних слідчих дій, що вказує на особисту зацікавленість слідчого у даному кримінальному провадженні. Відтак заявник вважає оскаржувану постанову незаконною, невмотивованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд скарги без його участі, доводи, викладені ним у скарзі підтримує та просить скаргу задовольнити.

Слідчий в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до ст. 107 ч. 4 КПК України - у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами, долученими до скарги, вважаю, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З відповіді на запит з Прокуратури області від 08.01.2020 року щодо неможливості надання матеріалів кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року вбачається, що 29.08.2018 року слідчим СВ прокуратури Львівської області прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 05.07.2018 року.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим СВ прокуратури Львівської області, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчим СВ прокуратури Львівської області жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Більше того, неодноразові запити суду щодо надання матеріалів кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року були залишені поза увагою.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, всупереч вимог ст. 94 КПК України, слідчий не дав зібраним доказам належну правову оцінку в постанові про закриття кримінального провадження з врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності. Зокрема, як вказує заявник, слідчий не допитав потерпілого ОСОБА_3 та не вручив останньому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року, слідчий СВ прокуратури Львівської області допустив неповноту досудового розслідування, а тому суд вважає, що постанову від 29.08.2018 року про закриття кримінального провадження не можна вважати законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року - задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області від 29.08.2018 року про закриття кримінального провадження №0000125 від 05.07.2018 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1