Дата документу 05.12.2019 Справа № 316/1921/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №316/1921/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1079/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Заповітне, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, громадянина України, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
25 вересня 2018 року Енергодарським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до 2 місяців арешту,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки. На підставі ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України, кваліфікуючи його дії, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений повторно, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком два роки. На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що під час кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції не інкримінував останньому кваліфікуючу ознаку повторність.

Так, відповідно до ст.32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з п.1 Примітки до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Зазначає, що ОСОБА_6 засуджений вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 вересня 2018 року за ч.1 ст.185 КК України, після чого обвинувачений знову вчинив злочин проти власності, отже у його діях наявна кваліфікуюча ознака повторність.

Згідно з вироком суду, 24 вересня 2018 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля другого під`їзду, який розташований за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Курчатова, будинок №6, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку з кишені потерпілої ОСОБА_9 , відкрито заволодів мобільним телефоном «Prestigio Muze D1» в корпусі чорного кольору, вартість якого становить 447,90 гривень та сім картою мобільного оператора «ВФ Водафон», яка матеріальної цінності не представляє.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу процесуального прокурора, просила вирок суду першої інстанції змінити, вказавши при кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України ознаки повторності; обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в цілому цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, правильність кваліфікації його дій саме за ч.2 ст.186 КК України, вид та розмір покарання ніким з учасників провадження не оспорюються, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі про те, що в мотивувальній частині суд першої інстанції кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України помилково не зазначив ознаку повторності, то колегія суддів вважає ці доводи слушними, з огляду на таке.
Частиною 2 ст.186 КК України передбачено відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в т.ч. вчинений повторно.

Відповідно до положень ч.1 ст.32 КК України , повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини 3 цієї статті, вчинення двох або більше злочинів, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до примітки до ст.185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

З вироку суду вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України у зв`язку із тим, що він, будучи судимим за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 25 вересня 2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, судимість за який у встановленому порядку не знята та не погашена, вчинив новий злочин проти власності.

Викладені обставини ніким не оспорюються, в т.ч. і самим обвинуваченим.

З врахуванням викладеного, доводи прокурора є слушними, та вирок суду підлягає зміні, з зазначенням при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України кваліфікуючої ознаки повторність, що не погіршує становище обвинуваченого.

З огляду на положення ст.420 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду в зазначеній частині з ухваленням нового вироку.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.186 КК України, змінити, вказавши при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України кваліфікуючу ознаку - повторність.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4