14 грудня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
14 грудня 2019 року слідчий СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Кам`янському, Дніпропетровської області, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , зі слів раніше засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 142 КК України в редакції 1960 року.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав наступні.
12 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України, який виразився у пособництві ним в одержанні неправомірної вигоди ОСОБА_8 , як особою за вчинення нею впливу на прийняття рішення іншою особою, що уповноважена на виконання функцій держави, яке поєднано із вимаганням такої вигоди.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідчий вказав наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженню; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
У судовому засіданні прокурори клопотання підтримали, прохали задовольнити. Пояснення надали аналогічні його тексту. Додатково пояснили, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомлюючи невідворотність покарання за яке, з метою уникнення відповідальності, він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України не співпрацював зі слідством, заперечував будь-які факти щодо отримання ним, як посібником, грошових коштів для передачі їх ОСОБА_8 , яка вимагала їх, як неправомірну вигоду, що свідчить про перешкоджання здійсненню досудовому розслідуванню. Це перешкоджання, на їх думку, є доказом того, що в подальшому він може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Через те, що ОСОБА_5 особисто знайомий із заявником ОСОБА_9 та йому відомі особисті дані та місце проживання цього заявника, існує ризик незаконного впливу на нього, з метою зміни тим показань для уникнення від кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного офіційного джерела доходів, що свідчить про можливість вчинення ним іншого корисливого злочину, аналогічного тому, у якому йому пред`явлено підозру, з метою отримання ним грошових коштів. Той факт, що він, з його слів, раніше був засуджений за вчинення злочину, також свідчить про те, що він має схильність до вчинення злочинів, що є підтвердженням наявності ризику у вигляді продовження здійснення ним інших кримінальних правопорушень, шляхом вимагання грошових коштів. Також, якщо його не взяти під варту, він буде нищити докази вчинення ним злочину, або особисто, або даючи вказівки працівникам КП «Жилсервіс-5» ДМР. Жоден із прокурорів не зазначив та не обґрунтував розмір застави, який слід визначити підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав частково. Пояснити, в якій частині і з яких саме підстав, не зміг. Заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Від дачі пояснень відмовився.
Захисник у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що жоден із наведених слідчим і підтриманий прокурорами ризиків не доведений наданими у судовому засіданні поясненнями. Так, ризик у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду спростовується тим, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце мешкання та місце реєстрації, дружину та на утриманні неповнолітню дитину. Доказів будь-якого незаконного впливу на заявника по справі у судовому засіданні не надано. Якщо він частково визнає свою вину у вчиненні злочину, то перешкод у здійсненні кримінального провадження він не чинить, а навпаки сприяє здійсненню досудового розслідування. Ризик у вигляді продовження злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 взагалі не можливий, тому що він закінчений. Через це, прохав обрати підозрюваному запобіжній захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного мешкання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурорів в його обґрунтування, пояснення захисника підозрюваного, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: заява ОСОБА_9 від 13.11.2019 року про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.11.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 29.11.2019 року; протокол повторного допиту свідка ОСОБА_9 від 03.12.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.12.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.12.2019 року; протокол огляду речей і документів від 12.12.2019 року; протокол обшуку від 12.12.2019 року; докази у їх сукупності.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, інкримінований йому злочин вчинив із корисливих мотивів, і усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у випадку доведеності його вини, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду. Соціальний статус учасника бойових дій, місце реєстрації та мешкання, родина, є доказами існування у підозрюваного соціальних зв`язків. Однак його відмову від пояснень своїх дій, при тому що свою вину в інкримінованому злочині він визнав частково і намагався, але не зміг пояснити в якій частині та чому, розцінюю як його дії, що вже спрямовані на уникнення ним від кримінальної відповідальності, тобто як непряме підтвердження зазначеного ризику. Високоймовірним є і ризик у вигляді позапроцесуального впливу ним на свідка по кримінальному провадженню, з метою зміни тим показів, задля уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 особисто знайомий зі свідком ОСОБА_9 . Інші ризики свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшли.
Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину та повністю запобігти спробам підозрюваного впливати на свідка по кримінальному провадженню, в тому числі і дистанційно.
Тому вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_5 затримано о 10 годині 00 хвилині 12 грудня 2019 року, датою закінчення дії ухвали про тримання під вартою визначаю 10 годину 00 хвилині 07 лютого 2020 року.
Заставу визначаю у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі ?115 260? гривень. ?
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 с. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі ?115 260? гривень.?
Дата закінчення дії ухвали 10 година 00 хвилина 07 лютого 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1