Справа № 172/1411/19
Провадження № 1-кп/172/16/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000406 від 06.12.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Єльбан Амурського району Хабаровського краю Російської Федерації, має середню освіту, не заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судима,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України,-

В С Т А Н О В И В

16 жовтня 2019 року о 21:15 год. у ОСОБА_4 , яка перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 раптово виник умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
Так, ОСОБА_4 з мобільного телефону № НОМЕР_1 зателефонувала на лінію «102» та реалізовуючи злочинний умисел цілеспрямовано повідомила про те, що 14 жовтня 2019 року близько 22:30 год. ОСОБА_5 шляхом вільного доступу з будинку розташованого по АДРЕСА_1 , із застосуванням насильства яке не є небезпечним для здоров`я відносно неї, заволодів планшетом Bravis NB 753 та грошовими коштами в сумі 100 грн. Вказаними діями ОСОБА_5 завдав їй матеріальної шкоди. Після прибуття за викликом, слідчий СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області групи, приймаючи заяву про кримінальне правопорушення попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про злочин, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вказаного злочину вчиненого відносно неї не було та вказаний факт не відповідає дійсності, підписала протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.10.2019 року.
До протоколу, зі слів ОСОБА_4 , слідчим СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було внесено інформацію щодо викладених обставин заявницею.
06.12.2019 року до Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на допит з`явився ОСОБА_5 , який вказав, що кримінальне правопорушення, вказане в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.10.2019 року він не вчиняв, тілесні ушкодження ОСОБА_4 не спричиняв.
Крім того, 06.12.2019 року допитана додатково в якості потерпілої ОСОБА_4 вказала, що кримінальне правопорушення відносно неї ОСОБА_5 не вчиняв, вона його обмовила з особистих неприязних відносин.
Так, подання ОСОБА_4 вказаної заяви, відповідно до якої, слідчого неправдиво повідомлено про вчинення злочину, в подальшому стало підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про скоєння злочину ОСОБА_5 .
Тим самим, ОСОБА_4 надала завідомо неправдиве повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення тяжкого злочину.
Крім того, 17 жовтня 2019 року ОСОБА_4 було запрошено до Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення допиту в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000332 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Попередньо одержавши від слідчого роз`яснення змісту ст. 63 Конституції України, порядку проведення допиту та прав потерпілого, передбачених ст. 56 КПК України і обов`язків, передбачених ст. 57 КПК України, була письмово попереджена слідчим СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, про що власноручно поставила особистий підпис у відповідній графі протоколу допиту в якості потерпілого.
17жовтня 2019 року ОСОБА_4 в період часу з 14:00 по 14:30 год., перебуваючи в приміщенні каб. № 1 Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000332 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в ході допиту в якості потерпілої, умисно надала завідомо неправдиві покази уповноваженій на ведення досудового розслідування особі слідчому СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .
Крім того, ОСОБА_4 18 листопада 2019 року слідчим Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області була повторно запрошена до відділення поліції для проведення додаткового допиту, де повторно отримала роз`яснення змісту ст. 63 Конституції України, порядку проведення допиту та прав потерпілого, передбачених ст. 56 КПК України і обов`язків, передбачених ст. 57 КПК України, письмово попереджена слідчим СВ Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, про що власноручно поставила особистий підпис у відповідній графі протоколу допиту в якості потерпілого.
Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх наслідків, умисно дала завідомо неправдиві письмові покази про те, що 14 жовтня 2019 року близько 22:30 год. ОСОБА_5 шляхом вільного доступу з будинку розташованого по АДРЕСА_1 , із застосуванням насильства яке не є небезпечним для здоров`я відносно неї, заволодів планшетом Bravis NB 753 та грошовими коштами в сумі 100 грн. Вказаними діями ОСОБА_5 завдав їй матеріальної шкоди. Тим самим ОСОБА_4 надала неправдиві показання слідчому про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, тим самим підтвердивши покази, внесені до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.
06.12.2019 року до Васильківського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на допит з`явився ОСОБА_5 , який вказав, що кримінальне правопорушення, вказане в протоколі допиту в якості потерпілої від 17.10.2019 року та додаткового допиту в якості потерпілої від 18.11.2019 року не вчиняв та тілесні ушкодження ОСОБА_4 не спричиняв.
Крім того, 06.12.2019 року допитана додатково в якості потерпілої ОСОБА_4 вказала, що кримінальне правопорушення відносно неї ОСОБА_5 не вчиняв, його вона обмовила з особистих неприязних відносин.
Ознайомившись зі змістом, в якому відображено надані нею показання, ОСОБА_4 власноруч поставила свій підпис, достовірно знаючи, що викладеною в протоколі допиту нею слідчому події взагалі не було, у такий спосіб штучно створивши докази обвинувачення.
У судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинах при зазначених вище обставинах визнала повністю. Не виявила бажання давати показання у судовому засіданні.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченою всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинах, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення тяжкого злочину та ч. 2 ст. 384 КК України як завідомо неправдиве показання потерпілого, надані органу досудового розслідування, поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила злочини середньої тяжкості, в силу ст. 89 КК України не судима, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм», незаміжня, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштована.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статей КК України за якими ОСОБА_4 визнана винною, у виді обмеження волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також попередження скоєння нею нових злочинів.
Разом з тим, враховуючи особу винної, її ставлення до скоєного, пом`якшуючі вину та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових злочинів без реального відбування покарання. Тому обвинувачену може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися. Цивільний позов не заявлено. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 383 КК України у виді двох років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 384 КК України у виді трьох років обмеження волі.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк один рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1