Справа № 639/8344/19
Провадження № 1-кп/639/187/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001711 від 25.09.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, має 3 неповнолітніх дітей, на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не судимої, проте засудженої: 22.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік, 17.12.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік, без постійного місця проживання та реєстрації,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 13.09.2019 приблизно о 17 годині 20 хвилин перебувала на території, прилеглій до першого Леднянського ставка, що розташований неподалік від домоволодіння № 20 у пров. Горянському м. Харкова, разом з раніше їй незнайомим неповнолітнім ОСОБА_5 , у якого в належному йому рюкзаку знаходився мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus 4/64GB».
Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного мобільного телефону «Xiaomi Redmi 5 Plus4/64GB».

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 приблизно о 17 год. 25 хв., оцінивши ситуацію, що склалася, а саме ту обставину, що ОСОБА_5 тимчасово залишив без нагляду на землі, належний йому рюкзак з його вмістом, та відійшов від нього на відстань приблизно 10 м., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, непомітно для потерпілого та інших осіб, таємно заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 5 Plus 4/64GB», діставши його з рюкзака потерпілого ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне викрадення чужого майна.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдала неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , 2002 року народження, матеріальну шкоду на суму 3576 грн. 70 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 21483 від 17.10.2019.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила суду, що дійсно вчинила кримінальне правопорушення за встановлених судом обставин. Фактичні обставини справи не оспорювала. Просила суворо її не карати, оскільки вчинила злочин у стані вагітності, для того, щоб прогодувати своїх дітей.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи неодноразово повідомлялися своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченої, а також стосовно судових витрат, речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченій, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка на час вчинення злочину не мала судимостей, проте в подальшому засудженої: 22.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік (злочинний епізод вчинено 8 серпня 2019 року), 17.12.2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік (злочинний епізод вчинено 12.08.2019 року), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, незаміжня, має 3 неповнолітніх дітей, які проживають окремо від неї, ІНФОРМАЦІЯ_2 народила третю дитину, батьківських прав щодо них не позбавлена, не має місця постійного проживання та реєстрації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, вчинення нею злочину у стані вагітності.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність таких, що пом`якшують покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої неможливо без ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання, а тому вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі, але, з урахуванням наявності 2 обставин, що пом`якшують її покарання, з врахуванням положень ст. 69-1 КК України - на строк, наближений до мінімальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не вбачається, оскільки ОСОБА_4 вчинила злочин, будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за крадіжку, до постановлення вироку у справі, що свідчить про її підвищену суспільну небезпечність.

При цьому згідно правил ч. 4 ст. 70 КК України вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2019 р. підлягає самостійному виконанню.

До набрання вироком законної сили необхідно обрати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки виконання вироку, пов`язаного з позбавленням волі відносно особи, яка не має постійного місця проживання, у разі обрання іншого запобіжного заходу може бути ускладнене.

Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2019 р. відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», взявши її під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню експертні дослідження в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.10.2019 р. на речовий доказ мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus 4/64 Gb», та вважати його повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1