Справа № 748/1696/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/458/20
Категорія - ст. 289 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 травня 2018 року за №0000417 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2020 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Грабівка Куликівського району Чернігівської області, із середньою освітою, розлученого, має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно яких позбавлений батьківських прав, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23 березня 2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_14 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_15 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2020 року ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 ( три) роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі частини 1 статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.03.2017 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня затримання з 06 травня 2018 року

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 9295 грн 00 коп. витрат на залучення експертів.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.05.2018 на тумбу дерев`яну білого кольору на двоє дверей та алюмінієву мийку без маркувань, що належить ОСОБА_16 та ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.05.2018 на транспортний засіб - мопед марки «Viper Active» моделі «ZS50» рама № НОМЕР_1 бордового кольору, котрий належить ОСОБА_17 , скасовано.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що на початку лютого 2018 року, у невстановлений слідством день, в нічний час, ОСОБА_14 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, через віконну раму, проникли до житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали електричну плиту марки «Kaiser» моделі «Platin HC 60082 NKB» вартістю 10 015 грн 28 коп., що належить ОСОБА_16 , чим заподіяли останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В ніч з 05 травня 2018 року на 06 травня 2018 року ОСОБА_14 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника, шляхом перелізання ОСОБА_7 та ОСОБА_14 через паркан, потрапили на територію господарства АДРЕСА_3 , та шляхом відкриття незамкнених вхідних дверей проникли до приміщення сараю, який знаходиться на території вищевказаного господарства, привівши мопед марки «Vіpеr Асtіvе» моделі «ZS50» рама № НОМЕР_2 бордового кольору, котрий належить ОСОБА_17 , до руху шляхом котіння із приміщення сараю та господарства у напрямку села Количівка Чернігівського району Чернігівської області. В подальшому, ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 шляхом приведення мопеду марки «Vіpеr Асtіvе» моделі «ZS50» рама № НОМЕР_2 бордового кольору до руху шляхом котіння, перемістили останній до с. Количівка Чернігівського району, Чернігівської області, чим спричинили потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 2295 грн.

Адвокат ОСОБА_8 звертаючись з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, за недоведеністю вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України. Просить повторно дослідити ряд доказів, що стосуються двох епізодів пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Автор скарги вважає, що вирок суду першої інстанції є необґрунтованим з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також є таким, що побудований на припущеннях та обґрунтований недопустимими доказами.

Судом не надано належної оцінки показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який повністю заперечив свою вину та надав суду показання щодо дійсного перебігу подій. Такі показання обвинуваченого повністю узгоджуються з показанням обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , а також показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Інші ж докази, що містять в матеріалах провадження, на думку адвоката, також не доводять вину ОСОБА_7 поза розумним сумнівом. Також звертає увагу суду на те, що час вчинення крадіжки електроплити є також припущенням слідчого, яке жодним чином не підтверджується, а навпаки викликає сумнів, оскільки дані про різні злочини внесені до ЄРДР однією датою, а період вчинення злочинів є різним, що як стверджує адвокат є необхідним лише для показників органів досудового розслідування. На переконання апелянта, всі докази у кримінальному провадженні свідчать, що стороною обвинувачення не доведено умислу ОСОБА_7 та попередньої змови обвинувачених щодо викрадення мопеда, а також крадіжки електроплити за участю обвинуваченого ОСОБА_7 .

Цим же вироком засуджені: ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вирок стосовно яких не оскаржується.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу та повністю підтримав позицію адвоката, думку адвоката ОСОБА_10 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_9 , та просив вирок суду залишити без змін, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника, подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а тому вирок суду є обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав та при допиті в суді першої інстанції показав, що у травні 2018 року, при зустрічі із ОСОБА_9 , той, йому та ОСОБА_20 повідомив, що в його є мопед, який потрібно продати. Проте, що мопед ОСОБА_9 не належав, він не знав, і той йому про це не повідомляв. ОСОБА_21 домовився з водієм таксі і вони всі разом поїхали в с. Слобода. Під`їхавши до не знайомого йому господарства, ОСОБА_21 зайшов у двір, звідки вивів мопед та віддав йому та ОСОБА_22 . Стверджує, що за мопедом ОСОБА_21 заходив до господарства один, вони з ОСОБА_23 чекали його біля двору. Стверджує, що у господарстві ОСОБА_24 він ніколи не був. З приводу крадіжки показав, що крадіжку електричної плити марки «Kaiser» він не вчиняв, даної електричної плити за місцем його проживання він не бачив, потерпілого ОСОБА_16 , у якого було викрадену дану електричну плиту, не знає.

При цьому, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованих йому злочинах, їх вчинення підтверджується низкою логічно узгоджених та послідовних, а відтак, на думку суду, належних доказів.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 щодо злочину, який кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України показав, що 05.05.2018 він зустрівся у м. Чернігові із ОСОБА_25 і ОСОБА_26 та запропонував ОСОБА_20 викрасти скутер та знайти на нього покупця, на що та погодилася. ОСОБА_27 він попросив допомогти завести скутер. Гроші від продажу скутера домовилися із ОСОБА_25 поділити порівну. При їх розмові із ОСОБА_25 , ОСОБА_28 участі не приймав, він знаходився неподалік від них. Потім, після 1 години ночі, він, ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , поїхали на таксі до господарства його колишньої тещі, яке знаходиться в с. Слобода. З водієм таксі домовлявся він. Куди потрібно їхати також показував він. Коли під?їхали до господарства його колишньої тещі, він показав ОСОБА_20 , де стоїть мопед. Залишивши ОСОБА_30 та ОСОБА_27 біля господарства тещі, він поїхав на таксі до своєї матері. Повернувся через 10 хвилин. Щоб не світили фари таксі, ОСОБА_29 попросила водія таксі від?їхати від господарства подалі. Потім ОСОБА_29 та ОСОБА_28 привели мопед, почали заводити, але той не заводився. Тоді вони взяли мопед на буксир, і так поїхали до покупця, якого знайшла ОСОБА_31 , в с. Количівка. Покупець попросив документи на мопед. Але так як у нього документів не було, він написав покупцю розписку та пообіцяв привезти документи. Покупець заплатив йому 1500 грн, з яких 600 грн він віддав ОСОБА_20 . Потім, біля магазину " Янтар", їх зупинили працівники поліції. Стверджує, що ОСОБА_20 було відомо, що мопед належить не йому.

Допитана в судовому засіданні районного суду обвинувачена ОСОБА_14 , свою вину за ч.2 ст.289 та ч.3 ст.185 КК України не визнала та показала, що в ніч з 05.05.2018 на 06.05.2018, на таксі, з водієм якого домовлявся ОСОБА_21 , вони приїхали в с. Слобода, до господарства, яке показав ОСОБА_32 . Потім ОСОБА_21 зайшов у двір та вивів звідти мопед. В той час вона із ОСОБА_26 стояли біля двору. Оскільки мопед не заводився, вони, на буксирі привезли його до с. Количівка та залишили у покупця ОСОБА_33 . Потім поїхали до м. Чернігів, де їх зупинили працівники поліції. Стверджує, що розмова із ОСОБА_21 була лише з приводу покупця на мопед, він просив її знайти покупця, та сказав, що мопед належить йому. Обіцяв дати грошей за те, що вона знайде покупця, але так грошей і не дав. ОСОБА_21 їм повідомив, що то будинок його тещі, в господарство за мопедом заходив ОСОБА_21 через хвіртку, тому у неї не було сумніву, що то мопед був не ОСОБА_34 . ОСОБА_27 вона взяла із собою за компанію. З приводу крадіжок, в яких її обвинувачують, зазначила, що жодну із них вона не вчиняла. Речі, про які йде мова в обвинувальному акті, їй приносила обвинувачена ОСОБА_35 зі своїм співмешканцем ОСОБА_36 , який проходить свідком по даній справі. Електричну плиту марки «Kaiser» їй також принесла ОСОБА_35 із співмешканцем ОСОБА_36 для того щоб вона її перепродала. Дану плиту вона продала ОСОБА_37 за 1000 грн, собі залишила 500 грн. Проте, що речі були крадені вона догадувалася, але все рівно купувала, а потім перепродавала дорожче.

Вина ОСОБА_7 в сукупності з показаннями інших обвинувачених та свідків, які були допитані в суді першої інстанції, підтверджується також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 06.05.2018 та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що під час огляду домогосподарства по АДРЕСА_3 , зафіксовано в сараї відсутність мопеду, а також було виявлено та вилучено сліди низу підошви взуття у квітнику господарства, сліди пальців рук з металевої калитки та на столбі біля калитки, відбиток протектора шин в середині сараю, на подвір"ї, на землі біля металевої калитки, яка веде на вулицю з господарства та на відстані 10 м від господарства, де також було виявлено та вилучено металеву деталь від мопеду ( Том № 4, а.п.166-176);

- висновком судової дактилоскопічної експертизи № 741 від 13.06.2018, чотири сліди пальців рук, з яких два сліди пальців однієї руки розмірами 31x13 мм, 34x13 мм, два сліди пальців рук розмірами 28x16 мм, 23x17 мм, зафіксовані на трьох аркушах таблиці до протоколу огляду місця події від 06.05.2018, проведеного за фактом незаконного заволодіння мопедом ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними осіб, що їх залишили. Два сліди пальців однієї руки розмірами 31x13 мм і 34x13 мм залишені відповідно середнім та безіменним пальцями правої руки особи, копія дактилокарти якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 . Слід пальця руки розміром 28x16 мм залишений безіменним пальцем лівої руки особи, копія дактилокарти якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 . Слід пальця руки розміром 23x17 мм залишений мізинцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_14 ( т.4 а.п.204-216);

- відповідно до заяви від 06.05.2018, ОСОБА_18 , житель с. Количівка, добровільно видав співробітникам поліції мопед «Vіpеr Асtіvе», який 06.05.2018 йому продав ОСОБА_9 ( т.4 а.п.182).

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_18 підтвердив, що мопед він купив за 1500 грн. у ОСОБА_9 , який вказав, що мопед належить йому, а зранку, мопед був вилучений у нього працівниками поліції.

- протоколом огляду речей від 06.05.2018 та ілюстративною таблицею до нього, зафіксовано огляд мопеду, що добровільно був виданий ОСОБА_18 , та встановлено, що марка даного мопеду «Vіpеr Асtіvе», мопед бордового кольору, номерний знак відсутній. Під час даної слідчої дії мопед було вилучено та поміщено на штрафмайданчик (Том № 4, а.п.183-186);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками доводиться, що свідку ОСОБА_19 06.05.2018 були пред`явлені для впізнання чотири фотокартки, за якими він впізнав чоловіка під номером 2, який домовлявся з ним про поїздку в с. Слобода та який потім віз мопед до с. Количівка (т.4 а.п.192-193);

У відповідності до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фотознімку під номером 2, зображений ОСОБА_9 ( т.4 а.п.194).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 05.05.2018 він працював водієм таксі і знаходився біля готелю «Україна». До нього підійшов ОСОБА_9 та попросив перевезти мопед. ОСОБА_9 його запевнив, що то мопед його і в нього на мопед є документи. Через дві години після цього, ОСОБА_9 підійшов до нього із ОСОБА_14 та ОСОБА_7 і вони всі разом поїхали в с. Слобода. Приїхавши в село, він зупинився на перехресті, там, де сказав, ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 вийшли з машини і пішли, а він залишився їх чекати. Куди вони пішли він не бачив. Через деякий час повернувся ОСОБА_9 та сказав, що потрібно з`їздити до його батьків за бензином. Де були в цей час обвинувачені ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , він не бачив. Коли вони з ОСОБА_9 повернулися, на перехресті вже стояли обвинувачені ОСОБА_40 з мопедом. Щоб не привертати увагу, обвинувачені відкотили мопед до кладовища, яке знаходилося в цьому ж селі, де намагалися його завести, але даремно. Тому буксируванням мопед доставили в с. Количівка, до незнайомого йому господарства, куди обвинувачені закотили мопед. Потім ОСОБА_9 з ним розрахувався, заплативши 600 грн. і вони всі разом поїхали до м. Чернігова, де біля філармонії їх зупинили працівники поліції та повідомили, що їм відомо про вчинений злочин, після цього він поїхав в райвідділ поліції, де дав пояснення.

Під час слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_19 , 06 травня 2018 року у присутності двох понятих, спеціаліста, останній показав місце, де обвинуваченні вийшли з машини в с. Слобода, показав в яку сторону вони пішли, куди він їздив із ОСОБА_9 , показав місце, де намагалися обвинувачені завести мопед, де він їх чекав на перехресті (Том №4, а.п.195-197).

Крім того, на запитання суду при перегляді вироку в апеляційній інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував факту перебування разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 в нічний час у с. Слобода біля господарства №96 по вул. Дружби. Попри це пояснив своє перебування тим, що колишня дружина ОСОБА_14 попросила допомогти з мопедом, який належав їх знайомому ОСОБА_9 .

Адвокат в засіданні апеляційного суду пояснив таке перебування ОСОБА_7 в с. Слобода біля господарства №96 по вул. Дружби наявністю певних спеціальних знань щодо транспортного засобу.

Під час слідчого експерименту 07.05.2018 за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , відеозапис якого було дослідженого в судовому засіданні районного суду, останній розповів та показав як заздалегідь домовившись із обвинуваченими ОСОБА_41 , вони незаконно заволоділи мопедом, а саме 05.05.2018 о 22-00 годині він зустрівся із обвинуваченими ОСОБА_23 та ОСОБА_42 , запропонував їм викрасти скутер, на що ті погодилися. Потім о 12-00 годині ночі біля отеля "Україна" взяли таксі та поїхали до с. Слобода. Там, він вказав ОСОБА_20 та ОСОБА_43 на господарство його колишньої тещі, де знаходився мопед, та поїхав на таксі, на якому вони приїхали, до матері, яка проживає у с. Слобода. Через 10 хвилин повернувся. Як проникали ОСОБА_40 до господарства та як виводили мопед, він не бачив. Так як мопед не заводився, вони потягнули його на буксирі до с. Количівка, де він продав мопед незнайомому чоловіку за 1500,00 грн. Той чоловік просив документи на мопед, він йому пообіцяв, що привезе вранці. Після цього вони не встигли доїхати до площі м. Чернігова, як їх зупинили працівники поліції (Том №4, а.п238-240).

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо нелогічності показань обвинуваченого ОСОБА_7 , з огляду на показання свідка ОСОБА_18 , обвинуваченого ОСОБА_9 , які узгоджуються між собою, а також з урахуванням часу доби, коли обставини мали місце (ніч з 5 на 6 травня), та при наявності розбіжностей між показаннями ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які все ж були направлені приховати дійсний перебіг подій, проте об`єднаний єдиною кінцевою метою продаж мопеда, а пояснення адвоката вважає такими що направлені на захист обвинуваченого.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_7 не заходив до подвір`я, а мопед на вулицю викотив саме обвинувачений ОСОБА_9 , який заходив один до господарства своєї колишньої тещі через хвіртку, спростовуються протоколом огляду місця події від 06.05.2018 та висновком дактилоскопічної експертизи №741 від 13.06.2018, відповідно до яких сліди пальців рук ОСОБА_9 , на відмінну від обвинувачених ОСОБА_44 , виявлено не було.

За таких обставин, версія обвинувачених ОСОБА_44 щодо обставин події кримінального правопорушення не є спроможною і спростовується викладеними вище дослідженими судом доказами, на підставі яких в ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , попередньо домовившись та розподіливши між собою ролі, незаконно заволоділи мопедом «Vіpеr Асtіvе», що стверджується в тому числі протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, згідно якого було вилучено сліди пальців рук залишені саме ОСОБА_7 .

Отже, висновок суду першої інстанції, що в ніч з 05.05.2018 на 06.05.2018 ОСОБА_9 , за попередньою змовою із ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , з проникненням у приміщення, незаконно заволоділи транспортним засобом, що належить потерпілій ОСОБА_17 , а відтак їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, є вірним та таким, що доводиться доказами, які оцінені у своїй сукупності та у взаємозв`язку, а тому аргументи сторони захисту при їх перевірці в апеляційному суді свого підтвердження не знайшли, як безпідставні.

Що стосується заперечення адвокатом доведення вини ОСОБА_7 по епізоду викрадення електричної плити «Кайзер», яка належить потерпілому ОСОБА_16 , то апеляційний суд відноситься до них критично, оскільки вина обвинуваченої ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки електричної плити «Кайзер», підтверджується належними доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події в будинку потерпілого ОСОБА_16 від 03.05.2018, у ході якого вилучено сліди пальців рук, які відповідно до висновку експерта № 717 від 06.06.2018 належать ОСОБА_7 ;

Так, протоколом огляду місця події від 03 травня 2018 року та фототаблицею до нього, проводився огляд господарства, за адресою: АДРЕСА_4 , та встановлено, що вхідні двері не пошкодженні, два навісних замка на них також не пошкоджені. Зафіксовано пошкодження вікна. Під час огляду було виявлено та вилучено сліди рук вилучені із рами металопластикового вікна кухні, пластикова пляшка із можливими слідами рук, що стояла на дерев`яному котлі в приміщенні кухні та сліди взуття на розсипаному гіпсі біля розбитого вікна спальні ( т.2 а.п.177-199).

Згідно висновку експерта №717 від 06.06.2018 (т.4 а.п.3-27), на поверхні пластикової пляшки, вилученої 03.05.2018 при огляді місця події за заявою гр. ОСОБА_16 за фактом крадіжки з будинку, за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено два сліди пальців рук розмірами 12x33 мм, 30x29 мм та слід долоні руки розмірами 40x28 мм, що є придатними для ідентифікації за ними осіб, що їх залишили. Слід пальця руки розміром 12x33 мм, виявлений на поверхні пластикової пляшки, залишений середнім пальцем правої руки особи, копія дактилокарти якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім вказаних доказів, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_45 , який показав, що на пропозицію ОСОБА_14 відмовився купувати електроплиту та з цього приводу надав обвинуваченій номер мобільного телефону свого брата ОСОБА_46 ;

- показаннями свідка ОСОБА_46 , який повідомив, що на пропозицію ОСОБА_14 прибув до будинку останньої, де і придбав вказану електроплиту за грошові кошти близько 1 000 грн.; пояснив також і про те, що при відвідуванні місця проживання ОСОБА_14 бачив, що в будинку знаходяться і інші особи, серед яких була і ОСОБА_15 ;

- заявою свідка ОСОБА_46 про добровільну видачу працівниками поліції електроплити КАЙЗЕР, яку було придбано останнім у обвинуваченої ОСОБА_47 ;

- протоколом огляду речей від 16.05.2018, проведеного за участі свідка ОСОБА_46 та потерпілого ОСОБА_16 , який впізнав вказану електроплиту як таку, що була у нього викрадена;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2018 за участі свідка ОСОБА_46 , у ході чого останній вказав на ОСОБА_14 як на особу, яка продала йому електроплиту, а на ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_48 як на осіб, які були присутні за місцем мешкання ОСОБА_14 при купівлі у неї електроплити;

- показаннями свідка ОСОБА_49 пояснюється присутність останнього при купівлі свідком ОСОБА_33 електроплити.

За наявності вказаних доказів у матеріалах кримінального провадження суд апеляційної інстанції приходить до переконання про обґрунтованість висновку районного суду про те, що всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 та ч.3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження.

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів, суд розцінює як захисну версію, яка направлена на уникнення кримінальної відповідальності. Доводи сторони захисту колегією суддів перевірені, про те жодних підстав, які б вказували на невідповідність висновків суду, як про це вказує в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , апеляційним судом не встановлено. Версія сторони захисту про те, що пляшка, виявлена при огляді місця події за заявою гр. ОСОБА_16 , на якій виявлено слід пальця руки ОСОБА_7 , могла бути принесеною на місце злочину іншою особою, нічим не підтверджена і колегією суддів оцінюється як вигадка, спрямована на звільнення обвинуваченого від відповідальності.

Висновки суду є переконливими, ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах і сумніву у колегії суддів не викликають.

Усі докази в своїй сукупності є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази і дав у вироку аналіз усіх доказів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджені обставини кримінального провадження.

Усі докази, на яких ґрунтується вирок, ретельно перевірені судом та підставно покладені в обґрунтування вироку. З таким рішенням погоджується колегія суддів.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3