ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1256/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/838/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 80000 грн., на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 134775 грн. 46 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 13383 грн. 37 коп., на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 99000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 7722 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз

Скасовано арешт, накладений на майно, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду встановлено, що згідно обвинувального акту 7 січня 2019 року, приблизно о 15 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Деу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Сергія Серікова зі сторони вул. Космічної в напрямку пр. Соборного в м. Запоріжжі. В салоні автомобіля «ЗАЗ-Деу» в якості пасажира перебувала ОСОБА_9 . У зустрічному водію ОСОБА_7 напрямку, по вищевказаній вулиці, в лівій смузі здійснював рух автомобіль «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 . В салоні автомобіля «Land Rover», в якості пасажира перебував малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, позаду, у попутному з водієм ОСОБА_7 напрямку, в правій смузі здійснював рух автомобіль «ЗАЗ-1103», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_14 . Під час руху, по вищевказаній вулиці, в районі буд. № 23, водій ОСОБА_7 не врахував дорожню обстановку та погодні умови, допустив занос транспортного засобу, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив правою бічною частиною кузова зіткнення з передньою частиною кузова автомобіля «Land Rover». Після зіткнення вказаних транспортних засобів, автомобіль «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 змістився на праву смугу руху, де передньою правою бічною частиною кузова контактував з передньою лівою частиною кузова автомобіля «ЗАЗ-1103», реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «ЗАЗ-Деу» ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не було небезпечним для життя в момент його спричинення, але потягло за собою довготривалий розлад здоров`я, більше ніж 21 день, з якими була доставлена до КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗОР.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати та виправдати ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, цивільні позови залишити без розгляду, вирок в частині витрат на проведення експертиз скасувати, а в частині скасування арештів та долі речових доказів залишити в силі.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в основу висновку експерта № 9-100 від 26 лютого 2019 року були покладені вихідні дані щодо швидкості руху автомобіля 70 км/год., але в судовому засіданні потерпіла та свідки показали, що водій ОСОБА_16 їхав у потоці машин зі швидкістю не більше 50 км/год., у зв`язку з чим, вказаний висновок експерта не відповідає критерію належності доказу.
Крім того, у судовому засіданні прокурор не зміг пояснити, які пункти ПДР України порушив ОСОБА_7 , а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням та подією ДТП, а суд першої інстанції в оскаржуваному вироку не встановив, які саме норми матеріального права порушив ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, він підлягає виправданню за недоведеністю його вини у вчиненні злочину.
Від представника цивільного позивача ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 на адресу апеляційного суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначає, що вирок суду є законним, обґрунтованим, відповідає обставинам справи, висновок експерта є належним та допустимим доказом, а матеріали кримінального провадження та вирок суду містять чітке посилання на пункт ПДР України та норму КК України, які порушив обвинувачений, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.
Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, потерпілу, її представника та представника цивільного позивача, які вирок суду вважали законним, обґрунтованим, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а його зміст повинен відповідати положенням ст. 374 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Суд в мотивувальній частині вироку повинен вказати ті діяння обвинуваченого, за які засуджується особа та які знайшли своє підтвердження безпосередньо в ході судового розгляду, встановлені саме судом і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 не відповідає вказаним вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд першої інстанції не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним в суді та не виклав його у вироку, що є порушенням п. 2 ч. 3 ст.374 КПК України та є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Всупереч вищевказаним нормам закону, суд першої інстанції не виклав власних висновків щодо пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та не сформулював обвинувачення, яке визнав доведеним, а вказав у мотивувальній частині, що вчинив ОСОБА_7 інкримінований йому злочин згідно обвинувального акту.

Колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції вказані порушення засад кримінального провадження, які стосуються встановлення фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення, і оскільки вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно встановити фактичні обставини кримінального правопорушення та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.
Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Вирішуючи у відповідності до ч. 1 ст. 197, ст. 331, п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.
Оскільки у кримінальному провадженні обвинуваченому запобіжний захід не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання, колегія суддів вважає за потрібне запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.
Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 333/1256/19