Справа № 487/4432/19
Провадження № 1-кп/487/297/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0000678, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Бухни Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, має середню освіту, одруженого, працюючого електриком ЖКГ «Бриз», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в селі Липки Озерського району Калінінградської області, громадянина України, має середню освіту, одруженого, працюючого електриком ЖКГ «Бриз», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинувачених у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

сторони та інші учасники кримінального провадження

прокурор Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

11.02.2019 року, близько 20:00 год., точного часу під час досудового слідства та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходились в тамбурі квартир АДРЕСА_3 , де здійснювали ремонтні роботи «електрощитової». В цей час, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт з ОСОБА_7 .. Під час конфлікту, діючи умисно, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 один удар правою рукою в ліве плече, а ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 три удари правою рукою в область грудної клітини, тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден грудної клітини, лівого плеча та синця грудної клітини з ліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України та визнає його винуватим в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України та визнає його винуватим в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину визнав частково, безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що в лютому 2019 року, точної дати та часу не пам`ятає, їх викликали з приводу несправності в електророзподільному щитку в будинку АДРЕСА_4 . Вони разом з ОСОБА_4 прибули на місце та почали проводити необхідні роботи в щитку, який знаходився в тамбурі квартир АДРЕСА_5 . Вияснили, що окрім проблеми, з приводу якої викликали, пошкодився дріт в квартирі потерпілого, тому постукали у двері ОСОБА_7 .. Останній вийшов, почав лаятися, вимагав надати йому посвідчення. При цьому ОСОБА_3 ремонтував у щитку, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в цей час штовхалися за його спиною. ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_3 у спину, від чого його вдарило струмом, та як наслідок той почав нецензурно лаятися. ОСОБА_7 зайшов у свою квартиру, вийшов вже одягнутий у халат та вдарив ОСОБА_4 рази три в обличчя, від чого ОСОБА_3 не витримав та вдарив ОСОБА_7 правою рукою у плече. Зауважував, що конфлікт спровакував потерпілий та перший почав бити ОСОБА_4 ..

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав, безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що в лютому 2019 року, точної дати та часу не пам`ятає, їх викликали жильці квартири АДРЕСА_6 з приводу несправності в електророзподільному щитку. Вони разом з ОСОБА_4 прибули на місце та почали проводити необхідні роботи в щитку, який знаходився в тамбурі. Вияснили, що окрім проблеми, з приводу якої викликали, пошкодився дріт в квартирі потерпілого, тому постукали у двері ОСОБА_7 .. Останній вийшов, почав лаятися, вимагав надати йому посвідчення. Він зразу пред`явив своє посвідчення, ОСОБА_3 посвідчення не показував. ОСОБА_7 почав лаятися та зайшов у квартиру, а коли вийшов знову, вдарив його три рази рукою у щелепу, від чого він опустився на коліна. Також ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_3 у спину, внаслідок чого того вдарило струмом. Після цього ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_7 один раз у плече, а він коли піднявся, вдарив останнього декілька разів у грудну клітину. При цьому ні у нього, ні у ОСОБА_3 викрутки у руках не було, вони перебували у тверезому стані. Під час конфлікту він висловлювався нецензурною лайкою, але зауважував, що така його поведінка була зумовлена діями самого потерпілого.

Показання потерпілого ОСОБА_7 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 11.02.2019 року приблизно о 20:00 год. в його двері хтось постукав. Відкривши двері, він побачив обвинувачених, а також відкритий електричний щиток. Останні повідомили йому, що вони електрики, проводять ремонтні роботи, оскільки у нього щось згоріло і необхідно замінити, проте будь-яких документів на підтвердження цього не надали, лише ОСОБА_8 щось швидко показав і заховав. Він сказав їм, що електриків не викликав та у нього ніяких проблем немає. Проте, обвинувачені почали його ображати, висловлюватися нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_9 перший вдарив його в плече та намагався вдарити його в область паху. Після чого ОСОБА_8 наніс йому удар в ліве плече та ще два-три удари в область тулуба. Потім він прижав обвинувачених до дверей з тамбуру і сказав, що будемо чекати поліцію, проте відпустив останніх і поліцію очікував сам. Крім того, зауважив, що ОСОБА_8 намагався вдарити його викруткою, а також декілька разів у пах. Свідком усього зазначеного була його дружина.

Показання свідка ОСОБА_10 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснила, що в лютому 2019 року приблизно після 19:00 год. до них у двері хтось постукав. Її чоловік вийшов у тамбур подивитися, після чого вона почула нецензурну лайку та вийшла також подивитися, що відбувається. Вийшовши, побачила обвинувачених. Раптом, ОСОБА_9 штовхнув її чоловіка, а ОСОБА_8 його вдарив, проте куди вона точно не пам`ятає. Її чоловік став захищатися, відвертаючись від ударів та відштовхуючи обвинувачених, але удари їм не наносив. Удари, які завдавали обвинувачені її чоловіку вона відокремити не може, проте удвох вони били чоловіка приблизно п`ять хвилин. Крім того, зазначила, що обвинувачені їм не представлялися, будь-яких документів не пред`являли, лише ОСОБА_8 показав посвідчення, але дуже швидко. Увесь конфлікт вона знімала на камеру телефону.

Показання свідка ОСОБА_11 , яка безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснила, що у лютому 2019 року, точної дати та часу не пам`ятає, вона знаходидлася за адресою АДРЕСА_7 . В тамбурі в електричному щитку, щось пошкодилося, був запах гарі та повна хата диму, тому викликали аварійну службу. На виклик прибули ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , почали лагодити проводку, потім постукали і сказали що вже можно вмикати світло. При цьом повідомили що у сусіда з квартири АДРЕСА_8 щось відгоріло. Вдома вона була одна з маленькими дітьми, тому двері не відчиняла. Почувши за дверима якусь візню, вона підішла ближче та почула заклик потерпілого до неї викликати поліцію та до своєї дружини - знімати все на телефон.

Зазначені показання потерпілого та свідків повністю підтверджуються та узгоджуються з письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні:

Заявою ОСОБА_7 на ім`я начальника Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області від 22.02.2019 року, в якій заявник просив вжити заходи не невідомих йому осіб, які 11.02.2019 року приблизно о 20:00 год. в тамбурі, біля входу в його квартиру, за адресою: АДРЕСА_4 нанесли йому тілесні ушкодження. Дана заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в Заводському ВП ГУНП за №3208 від 22.02.2019 року.

Витягом з ЄРДР, щодо реєстрації 23.02.2019 року кримінального провадження №0000678 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, згідно фабули 22.02.2019 року до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_7 щодо вжиття заходів до невстановлених осіб, котрі 11.02.2019 року, перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 30-А, спричинили йому тілесні ушкод ження.

Висновоком експерта №178 від 04.03.2019 року, зроблений при експертному дослідженні на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва про призначення судово-медичної експертизи від 26.02.2019 року, згідно якого у ОСОБА_7 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден грудної клітини, лівого плеча та синця грудної клітини зліва. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж трьох ударних дій тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук, ноги, викрутка та інші, з давністю утворення біля трьох тижнів до часу огляду. По ступеню тяжкості кожне тілесне пошкодження відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я. Взаєморозташування потерпілого та нападника під час нанесення тілесних ушкоджень могло змінюватись. Утворення наявних тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з висоти власного зросту на виступаючу поверхню з прискоренням та без нього малоймовірно.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.05.2019 року з диском, яким зафіксовані пояснення ОСОБА_7 з приводу обставин нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_3 11.02.2019 року, відображено порядок та механізм їх нанесення, розташування обвинувачених та потерпілого відносно один до одного, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_7 у судовому засіданні та наявними тілесними ушкодженнями, встановленими експертним дослідженням.

Заява ОСОБА_7 про добровільну видачу відеозапису від 11.02.2019 року з мобільного телефону, на якому зафіксовано факт нанесення невідомими особами останньому тілесних ушкоджень.

Протокол огляду предмета від 16.04.2019 року, яким зафіксовано огляд компакт-диску, на якому відображено конфлікт між двома невідомими чоловіками та ОСОБА_7 , який переростає в бійку.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2019 року з додатком у вигляді довідки, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_10 особи, зображеної на фотознімку під №2, як ОСОБА_4 , що 11.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_9 , спричинив її чоловіку тілесні ушкодження правою рукою в область грудної клітини.

Отже, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їм злочинах. При цьому судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбеера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, в яких зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При цьому, суд критично ставиться до показів обвинувачених, щодо спричинення їм тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , оскільки дані твердження не обгрунтовуються матеріалами кримінального провадження та не були доведені належними та допустими доказами під час судового розгляду.

За положеннями ст..9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до положень ст..6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченим покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинили злочин невеликої тяжкості.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених відповідно до положень ст.66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених відповідно до положень ст.67 КК України - судом не встановлено.

Крім того, судом враховано, що:

- обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

- обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у межах санкцій ч.1 ст.125 КК України.

У кримінальному проваджені цивільний позов потерпілим не заявлений.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст.118 КПК України відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Речові докази: оптичний диск із відео-записом від 11.02.2019 року - зберігати в матерілах справи.

Захід забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1