У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ДП «Олександрівське лісове господарство» на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2020 року, якою задоволено клопотання Третього слідчого СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2020 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в частині задоволення клопотання слідчого про арешт майно оригіналу лісорубного квитка серії 02 ЛКБ №537200 від 28.02.2020 року.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2020 року задоволено клопотання Третього слідчого СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилученого 10.04.2020 у ході проведення обшуку в приміщенні Червоно-Нерубаївського лісництва ДП «Олександрівське лісове господарство», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Підлісне, вулиця Цехова, будинок, 3.
__________________________________________________________________
провадження № 11-сс/812/452/20 слідчий суддя : ОСОБА_8
категорія: арешт майна доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог, щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт вважає вказану ухвалу не обґрунтованою в частині вилучення окремого документа, а клопотання слідчого безпідставним у відповідній частині.
Зазначає, що підприємство зобов`язане зберігати оригінали всіх лісорубних квитків, оскільки останні є документами суворої звітності, отже вилучення та накладення арешту на вказаний документ судом є необґрунтованим, оскільки у розпорядженні слідства є інший примірник вказаного документу, на який накладений арешт.
Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2019 року.

В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику представника власника майна та копія оскаржуваної ухвали на адресу підприємства не надходила..

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів судового провадження вбачається, що 03.04.2020 року слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 16.01.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0000014 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене 10.04.2020 у ході проведення обшуку в приміщенні Червоно-Нерубаївського лісництва ДП «Олександрівське лісове господарство», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Підлісне, вулиця Цехова, будинок, 3, а саме: лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 537200 від 28.02.2020 на 1 арк.; польову перелікову відомість дерев, призначених у рубку від 19.02.2020 на 1 арк.; модельні дерева для визначення розрядку висот від 19.02.2020 на 1 арк.; план інструментальної зйомки ділянки від 14.02.2020 на 1 арк.; карту технологічного процесу розроблення лісосіки на 2 арк.; відомість матеріально-грошової оцінки лісосіки на 2020 рік на 1 арк.; карту технологічного процесу розроблення лісосіки на 2 арк. (копія); реєстр товаро-транспортних накладних за березень 2020 року на 7 арк.; реєстр по реалізованій лісопродукції за готівку за березень 2020 року на 1 арк.; журнал реалізації (відпуску) деревини за березень 2020 року на 1 арк.; рапорт про рух лісопродукції за лютий 2020 року від 06.03.2020 на 2 арк.
Клопотання мотивоване тим, що в подальшому вилучені документи в ході обшуку можуть бути приховані, пошкодженні, зіпсовані, знищенні або перетворені, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту на майно.
Приймаючи рішення про задоволення вказаного клопотання, слідчий суддя зазначив, що з огляду на обставини вказані в клопотанні, а також на те, що, клопотання слідчого є обґрунтованим, доведена необхідність арешту вказаного майна, наявні підстави для накладення арешту.
Вказав, що накладення арешту у кримінальному провадженні необхідне з метою забезпечення та збереження майна як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що представник ДП «Олександрівське лісове господарство», щодо майна якого вирішувалось клопотання про накладення арешту та його захисник не викликались в судове засідання.
З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права особи на захист своїх законних прав та інтересів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає не пропущеним строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Як вбачається з матеріалів судового провадження СУ територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.264, ч.2 ст. 367 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюються в тому, що на території 4 виділу 104 кварталу Червоно-Нерубаївського лісництва ДП «Олександрівське лісове господарство» УЛМГ в Кіровоградській області відбулася незаконна порубка лісових насаджень. Зокрема, порубка допущена посадовими особами Червоно-Нерубаївського лісництва без оформлення відповідної лісовпорядної документації та спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.

Розглядаючи в порядку ст. ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя дотримався даних вимог законодавства.
В ході досудового розслідування 10.04.20 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук в приміщенні Червоно-Нерубаївського лісництва ДП «Олександрівське лісове господарство» та вилучено речі та документи. В подальшому вилучені документи визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 11.04.2020 року.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, вилучені в ході обшуку речі та документи мають суттєве значення для кримінального провадження, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є об`єктами кримінально протиправних дій і набуті кримінально протиправним шляхом.
З огляду на вказане, майно, яке відповідає визначеним у ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України критеріям та має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Так, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно з метою забезпечення та збереження тимчасово вилученого майна як речового доказу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 170-173 КПК України, наклав арешт на тимчасово вилучене майно, а саме
- лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 537200 від 28.02.2020 на 1 арк.; польову перелікову відомість дерев, призначених у рубку від 19.02.2020 на 1 арк.; модельні дерева для визначення розрядку висот від 19.02.2020 на 1 арк.; план інструментальної зйомки ділянки від 14.02.2020 на 1 арк.; карту технологічного процесу розроблення лісосіки на 2 арк.; відомість матеріально-грошової оцінки лісосіки на 2020 рік на 1 арк.; карту технологічного процесу розроблення лісосіки на 2 арк. (копія);
- реєстр товаро-транспортних накладних за березень 2020 року на 7 арк.; реєстр по реалізованій лісопродукції за готівку за березень 2020 року на 1 арк.; журнал реалізації (відпуску) деревини за березень 2020 року на 1 арк.; рапорт про рух лісопродукції за лютий 2020 року від 06.03.2020 на 2 арк. в пакеті №2.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
З приводу твердження апелянта щодо того, що на вищевказаний лісорубний квиток вже був накладений арешт іншою ухвалою слідчого судді Заводського районного суду від 14.04 2020 року, а тому вилучення іншого примірника вказаного лісорубного квитка серії 02 ЛКБ №537200 від 28.02.2020 року є надмірним втручанням в діяльність підприємства, то дане твердження є недоцільним та не коректним, оскільки обидва примірники лісорубного квитка вилучались у різних приміщеннях, за різними клопотаннями слідчого та різняться за своїми додатками.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апелянта про те, що ухвала слідчим суддею постановлена з порушенням вимог закону, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ДП «Олександрівське лісове господарство» - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2020 року - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: