Справа № 1-2/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/811/3/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_6 , в інтересах регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2020 щодо клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі,

за участю:

прокурора - ОСОБА_10 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_11 ,

встановила:

Представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2020, якою задоволено клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі на підставі ст.ст. 7-1, 11-1 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2, 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрито провадженням кримінальну справу № 1-2/11 про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.ст. 191 ч. 5, 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2, 366 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 за ст.ст. 191 ч. 5, 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2, 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, ОСОБА_9 за ст.ст. 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2 КК України на підставі ст.ст.7-1, 11-1, 282 КПК України (в ред. 1960 року) у зв`язку із закінченням строків давності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вигляді підписки про невиїзд скасовано.

Цивільний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування завданих збитків у сумі 164 669,84 грн. залишено без розгляду.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про солідарне стягнення шкоди в розмірі 1 222 751,68 грн. залишено без розгляду.

Дану постанову оскаржила представник цивільного позивача - адвокат ОСОБА_6 , в інтересах регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», в частині вирішення питання цивільного позову заявленого у даній кримінальній справі. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою, неповною і такою, що не відповідає дійсним обставинам справи через що підлягає скасуванню.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в судових засіданнях підсудні своєї вини не визнавали і не вважають себе винними у завдані матеріальної шкоди цивільному позивачу. Суд першої інстанції задовольнив клопотання підсудних про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому суд не звернув уваги на той факт, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.ст. 7-1,11-1 КПК України (в редакції 1960 р), ст. 49 є звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, а підсудні при цьому не вважають себе винними у завдані матеріальної шкоди інтересам цивільного позивача.

Апелянт наполягає, що звільнити від кримінальної відповідальності можна лише особу, яка вчинила злочин (ч.1 ст. 44 КК України) і тим самим завдала матеріальну шкоду інтересам цивільного позивача. У зв`язку з цим апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно тлумачить закон, що суперечить його точному змісту. Таке неправильне застосування кримінального закону, тягне за собою скасування постанови ( ч.3 ст. 371 КПК України в редакції 1960 р.)

Апелянт зазначає, що постанова є неповною і необґрунтованою, оскільки ні в її описовій ні в мотивувальній частині не зазначено підстави залишення цивільного позову, заявленого до підсудних , без розгляду.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно матеріалів справи, підсудним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 інкриміновано злочин, вчинений у жовтні 2004 року.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2, 366 ч. 2 КК України. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2, 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28, 364 ч. 2, 28, 200 ч. 2 КК України. Санкція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що підсудні ухилялися від досудового слідства чи вчинили протягом п`ятнадцяти років будь-які нові злочини.

Захисник - адвокат ОСОБА_12 , в інтересах підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , подав клопотання про розгляд справи за відсутності захисника та підсудних, які через відсутність транспортного сполучення не мають можливості прибути безпосередньо в суд апеляційної інстанції. Водночас просили залишити апеляційну скаргу представника цивільного позивача без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Позиція захисника та підсудних висловлено у письмових запереченнях.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення без задоволення апеляційної скарги та без змін постанови суду першої інстанції, міркування представника цивільного позивача про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав та необхідність, передбачені чинним законодавством, для звільнення підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, є обґрунтованими.

Так судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, перевірені документи та докази, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи.

У даній кримінальній справі, у відповідності до вимог ст. 328 КПК України, не було постановлено обвинувального вироку, а тому і не був вирішений цивільний позов.

Крім того в суді апеляційної інстанції встановлено та представником цивільного позивача підтверджено, що, в порядку цивільного законодавства, представником цивільного позивача подано до суду першої інстанції цивільний позов на суму 1 387 000 грн. в яку входить сума в розмірі 164669,84 грн, яку цивільний позивач бажає стягнути з підсудних в межах кримінального провадження.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що при перевірці справи в суді апеляційної інстанції не було виявлено істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване, справедливе рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів, постанова районного суду відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України ( в редакції 1960 року) , колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_6 , в інтересах регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», залишити без задоволення.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2020 щодо клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі - залишити без змін.

Головуючий:

Судді: