Справа №579/1717/14-к
Номер провадження 1-кп/573/8/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 26 червня 2014 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Кролевець Сумської області, з повною вищою освітою, неодруженого, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

-за ч. 2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки села Бистрик Кролевецького району Сумської області, з повною вищою освітою, розлученої, ФОП, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

-за ч. 2 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Білопільського районного суду Сумської області 15.12.2017 надійшов обвинувальний акт за підсудністю з Апеляційного суду Сумської області по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому зазначили, що свою винуватість повністю не визнають.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, в зв`язку з чим суд невідкладно і перейшов до розгляду цього клопотання обвинувачених.

Захисник обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 не заперечував проти заявленого клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 також не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не прибули, направили клопотання про його проведення без їх участі.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не прибула, причин свого неприбуття не повідомила, змінила місце свого проживання, але адресу суду не повідомила. Прокурор суду зазначив, що в телефонному режимі вона зазначила, що мешкає в м. Києві, але адресу повідомити відмовляється.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: в тому, що 25.06.2014, близько 19-ї години, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 та іншою особою, судовий розгляд відносно якої не закінчений, з метою зустрічі з ОСОБА_8 , який неофіційно працював продавцем в їхньому магазині «Будівельні матеріали» по вул. Петровського, 7 в м. Кролевець, на автомобілі приїхали в с. Лапшине Кролевецького району.

Знаходячись біля входу до господарства ОСОБА_8 , яке

розташоване по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 у грубій формі почав розмовляти із співмешканкою ОСОБА_8 . ОСОБА_10 , виражаючись в її сторону нецензурною лайкою та діючи з особливою зухвалістю наніс удар ногою в металеву хвіртку, пошкодивши її. Після того, як на вулицю з подвір`я вийшов ОСОБА_8 , ОСОБА_5 продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, спільно з іншою особою та ОСОБА_6 спровокували сварку, в ході якої ОСОБА_5 , діючи з особливою зухвалістю, групою осіб, безпричинно наніс один удар ОСОБА_8 кулаком в обличчя. Після цього, інша особа, діючи групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , продовжуючи спільні хуліганські дії, схопили за одяг ОСОБА_8 , в результаті чого була пошкоджена футболка останнього, вартість якої згідно висновку експерта №1682 від 10.09.2014 з урахуванням зносу від експлуатації, без урахування пошкодження, становить 48 грн, та почали відтягувати його від господарства в бік проїжджої частини вулиці, наносячи йому численні удари по тілу, при цьому інша особа, діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар потерпілому рукою в область правої щелепи, після чого невістка ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з метою припинення нанесення ударів по тілу ОСОБА_8 стала між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Останній, продовжуючи свої хуліганські дії, не зупиняючись на досягнутому, наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 . В цей час потерпілий ОСОБА_8 почав відходити від вказаних осіб до свого господарства, після чого ОСОБА_5 наздогнав його та наніс один удар кулаком у голову ОСОБА_8 .

Від отриманого удару ОСОБА_8 впав на землю та втратив свідомість. Тривалий час, уперто не припиняючи свої хуліганські дії, інша особа спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжили нанесення численних ударів по ногам потерпілого ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_9 , намагаючись захистити свого чоловіка, підійшла до ОСОБА_5 , після чого останній наніс їй один удар кулаком в обличчя, заподіявши фізичний біль. В подальшому ОСОБА_5 , побачивши, як ОСОБА_10 наносить удари палицею по тілу ОСОБА_6 , яку потерпіла взяла у господарстві ОСОБА_8 з метою можливого використання для припинення протиправних дій вищезазначених осіб, продовжуючи свої протиправні дії, вихопив палицю з рук ОСОБА_10 та, наздогнавши її на протилежній стороні проїжджої частини вулиці, повалив на землю та наніс удар дерев`яною палицею по голові, після чого, схопивши рукою за волосся ОСОБА_10 , спільно з іншою особою продовжив наносити численні удари по її тілу. З метою припинення нанесення ударів по тілу невістки ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_5 , після чого той наніс їй удар кулаком в обличчя, заподіявши фізичного болю, та знову, повернувшись до ОСОБА_10 , продовжив тягати її за волосся та наносити удари по тілу. Спричинивши потерпілим вищезазначені тілесні ушкодження, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інша особа припинили вчиняти хуліганські дії.

В результаті вчинення умисних хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншої особи потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді крововиливу слизової правої щоки, набряку щоки; садна лоба справа та правого стегна. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №111 від 04.07.2014 вищезазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В результаті вчинення умисних хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншої особи потерпілій ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна лоба справа, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи №112 від 04.07.2014 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В результаті вчинення умисних хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та іншою особою потерпілій ОСОБА_9 було заподіяно фізичну біль, чим спричинено останній побої.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , скоєний 25 червня 2014 року.

Відповідно до статті 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Згідно зі статтею 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до частини 3 статті 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Судом встановлено, що перебіг давності притягнення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не припинявся, та відсутні дані про те, що вони ухилялися від слідства, чи до закінчення строків давності скоїли новий злочин.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зокрема, положеннями ст. 285 КПК України встановлено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття кримінального провадження, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Системний аналіз наведених норм вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції.

Саме такий правовий висновок зазначений у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №309/1201/15, від 21.03.2019 у справі №667/1148/16, від 03.04.2019 у справі №293/651/17.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 судом роз`яснена суть пред`явленого їм обвинувачення, їх право на продовження судового розгляду, також роз`яснено, що підстава закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, але вони наполягали на звільненні їх від кримінальної відповідальності саме з цих підстав, при цьому зазначили категорично, свою винуватість не визнають повністю.

Будь-які інші обставини, які б виключали можливість застосування щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 норм ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України, судом не встановлені.

Отже, оскільки з 25 червня 2014 року, тобто з дня вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, який є злочином середньої тяжкості, минуло більш як п`ять років, невизнання обвинуваченими своєї винуватості не є підставою для відмови у задоволенні їхнього клопотання, тому обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного, ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 288, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні №0000368 від 26 червня 2014 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000368 від 26 червня 2014 року закрити в частині обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя