Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2019 року, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Вважає ухвалу суду 1-ї інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно матеріалів особової справи та характеризуючих даних на засудженого, а також згідно показів свідка ОСОБА_10 , вбачається, що підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, не має.

Вказує, що у медичній документації ОСОБА_8 , долученої до клопотання захисника ОСОБА_9 , не містяться відомості, які б свідчили про неможливість працевлаштування засудженого за станом здоров`я. Тому вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що засуджений сумлінно ставиться до праці та в подальшому з поважних причин за станом здоров`я не мав можливості працювати, не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає безпідставними посилання суду на відсутність в особовій справі засудженого даних про його медичне обстеження, оскільки судом не було витребувана та не досліджувалась медична документація, що зберігається в медичній частині Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Житомирській області.

Додатково зазначає, що судом першої інстанції не було враховано поведінку засудженого та ставлення до праці протягом усього строку відбування покарання, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2019 року задоволено клопотання захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та звільнено ОСОБА_8 умовно-достроково від подальшого відбування покарання на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць 1 день.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що засуджений по прибуттю до ДУ «Житомирська виправна колонія № 4» з грудня 2016 року працював, сумлінно ставився до праці і в послідуючому, з поважних причин, а саме хвороби, не має можливості працювати. Також судом встановлено належну поведінку засудженого, відсутність порушень режиму тримання, ініціативу до виконання робіт з благоустрою установи, що свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення. 23.06.2019 року засуджений відбув строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 жовтня 2016 року був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна (а.п.18-26). Початок строку 07.12.2015 року. Зараховано у строк попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили як відбуте покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Кінець строку 22.12.2020 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч.3 ст.81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.

Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.12.2015 року. Під час тримання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» характеризувався негативно, допустив порушення режиму, був покараний правами начальника установи. Заохочень не мав.

З 04.12.2016 року відбуває міру покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія №4». За період відбування покарання допустив одне порушення режиму тримання, за яке був покараний правами начальника установи. Заохочень не має (а.п.15-16).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в тій частині, що приймаючи рішення, суд першої інстанції неповно дослідив усі обставини справи. Зокрема, не була витребувана та не досліджувалась в судовому засіданні медична документація, що зберігається в медичній частині Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Житомирській області, яка б підтверджувала або спростовувала твердження ОСОБА_8 та його захисника про те, що засуджений не може бути працевлаштований через стан здоров`я, зважаючи на зазначені у характеристиці на засудженого відомості стосовно того, що він не бажає працювати, вважає це непотрібним (а.п.35).

Згідно долучених захисником ОСОБА_9 копій медичних довідок не вбачається, що засуджений ОСОБА_8 не може бути працевлаштований за станом здоров`я. Згідно даних періодичного лікарського огляду від 21.12.2017, 07.11.2018 та 04.07.2019 року засуджений визнаний працездатним.

Апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання також не досліджувались причини направлення ОСОБА_8 на лікування до спеціалізованої медичної колонії у вересні 2018 року, а також рекомендації лікарів щодо працевлаштування засудженого.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Суду першої інстанції слід ретельно перевірити обґрунтованість клопотання адвоката та з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_8 довів своє виправлення, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст.404, 407, 537 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2019 року скасувати. Призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: