Справа № 185/696/20
Провадження № 1-кс/185/227/20
У Х В А Л А
30 січня 2020 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000064 від 11.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України про застосування до підозрюваного:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.04.2009 Павлоградським міськрайоним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-14.06.2010 Павлоградським міськрайоним судом за ч.1 ст. 152 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 7 місяців за вироком від 23.04.2009 року. До відбуття призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

-19.10.2015 Павлоградським міськрайоним судом за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком від 14.06.2010 року. До відбуття призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 23.08.2018 звільнений з установи відбування покарань по відбуттю строку покарання.

-03.10.2019 Павлоградським міськрайоним судом за ч.2 ст.15, ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до клопотання ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 10.01.2020 о 17:05 годині в магазині «Продукти 1054» ТОВ «АТБ - Маркет», розташованого за адресою: м. Павлоград, вул. Ст.Фронту 15, таємно повторно викрав упаковку кави марки «Jacobs» 400гр. вартість 302 грн. 99 коп., з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ТОВ «АТБ- маркет» матеріальний збиток на загальну суму 302 грн. 99 коп.

Відомості стосовно даного факту було внесено до ЄРДР за № 0000064 від 11.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
29.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.

При розгляді клопотання слідчий з приводу підстав, зазначених в ст. 177 КПК України, пояснила, що, враховуючи тяжкість злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що підозрюваний скоїв злочин в період невідбутого покарання, під час дії обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, останній знаходячись на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, так як ніде не працює, постійного джерела доходу та способів для існування немає, не відбув покарання за вироком від 03.10.2019, стійких соціальних зв`язків не має, може переховуватися від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність, інший більш м`який запобіжний захід не зможить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не можливо, так як відносно підозрюваного вже було неодноразово застосовано запопіжний захід у виді домашнього арешту, але він продовжив вчиняти злочини, та не з`явився в судове засідання.
Підозрюваний пояснив, що він розуміє свою відповідальність, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як не буде більше вчиняти злочини.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судом врахована позиція Європейського суду з прав людини рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява № 42310/04, п. 175, ECHR 2011 відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).
При розгляді клопотання доведено, що відносно підозрюваного провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України, які містяться в матеріалах досудового розслідування та додані до клопотання.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний не працює, не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин в період невідбутого покарання, після набрання вироком законної сили.
Судом також врахована практика Європейського суду з прав людини рішення «Selcuk v. Turkey Сельчук проти Туреччини», § 34, згідно якого наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
Враховуючи дані про підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, скоїв новий злочин в період невідбутого покарання, раніше до підозрюваного неодноразово застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, але останній продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані ризики, слідчий суддя, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії. Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені злочину невеликої або середньої тяжкості, встановлено від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України належить до середньої тяжкості злочинів, обставини вчиненого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави у виді 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч.3 ст.182 КПК України.
Керуючись ст. 176-178, 182-183, 186, 193-194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000064 від 11.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 березня 2020 року.
Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.
Строк дії ухвали - до 29 березня 2020 року включно.
Встановити ОСОБА_5 заставу у розмірі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_5 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) Не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград Дніпропетровської області.
В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_1