Справа № 296/2517/20
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області, майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУ НП в Житомирській області, майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 27.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2020 близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на отримання службовою особою начальником Макарівської квартирно-експлуатаційної частини ОСОБА_8 неправомірної вигоди за вчинення в інтересах

ОСОБА_9 дій, пов`язаних з оформленням документації щодо квартири та надання дозволу на прописку місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим продажем квартири, діючи умисно та з корисливим мотивом, отримали від останнього неправомірну вигоду в сумі 37 тис. 500 грн. для передачі ОСОБА_8 .

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 27.01.2020 за ч.3 ст.368 КК України.

Санкцією частини 3 статті 368 Кримінального кодексу України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

31.03.2020р. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно вимог ч. 3 ст. 208 КПК України, слідчим, відповідно порядку ст. 233 КПК України було проведено особистий обшук останнього. В ході обшуку вилучено мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_3 та ТОВ «лайфселл» за № НОМЕР_4 , банківська картка ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 611 гривень, 6 ключів, печатка №79.

Таким чином, за результатами особистого обшуку було виявлено та вилучено предмети, які можуть бути доказом по кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився. В заяві просив розгляд клопотання здійснювати за його відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності -також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

З огляду на те, що мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_3 та ТОВ «лайфселл» за № НОМЕР_4 вилучений під час особистого обшуку 31.03.2020р. у ОСОБА_7 є речовим доказом по кримінальному провадженні, який зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту майна, позбавивши його власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання, використання.

Разом з тим, слідчим не доведено, що інше майно, про арешт якого він просить, а саме, банківська картка ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 611 гривень, 6 ключів, печатка №79, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно слідчим до клопотання не долучено, що позбавляє слідчого суддю можливості переконатися у підставності поданого клопотання в цій частині.

В зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Житомирській області, майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон торгівельної марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_3 та ТОВ «лайфселл» за № НОМЕР_4 , вилучений в ході особистого обшуку 31.03.2020 року у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1