У Х В А Л А
Справа № 126/1810/19

Провадження № 1-кс/126/462/2020

19 червня 2020 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ :

18.06.2020 року до Бершадського районного суду Вінницької області від ОСОБА_2 надійшло клопотання про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_3 та перебуває у фактичній ОСОБА_4 та після скасування арешту повернути зазначений автомобіль йому.

В обґрунтування вимоги, викладеної в клопотанні, зазначає, що 30.09.2019 року постановою слідчого СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000405 від 10.08.2019 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, проте питання щодо скасування арешту майна, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 21.08.2019 року у справі № 126/1810/19 не вирішено. На підставі цього просить задоволити його клопотання та скасувати арешт на майно.

Ознайомившись зі змістом клопотання та долученими до нього матеріалами, слідчий суддя дійшов до висновку, що воно підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Статтею 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальній справі, закритій органом досудового слідства чинним КПК України не передбачено.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання не може бути розглянуте в межах кримінальної юрисдикції та підлягає поверненню заявнику, оскільки подане з порушеннями. Згідно з позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 15.05.2019 № 372/2904/17-ц, кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

За таких обставин суддя доходить висновку, що у суду кримінальної юрисдикції, на час подання даного клопотання відсутні визначені законом повноваження щодо розгляду даного клопотання, а тому клопотання необхідно повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1