Провадження № 11-сс/4823/179/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою на 31 день в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 липня 2020 року включно, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликівка, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_8 може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння, в тому числі шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою їх відмови від надання показань чи їх зміни, створити штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, вчинити інші кримінальні правопорушення, і на даний час вказані ризики не припинили існувати і не зменшились, а також з урахуванням особи підозрюваного, тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим, слідчим суддею або судом. Зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , свою вину визнає, активно сприяє проведенню досудового слідства, надає показання, вказує на особу, яка здійснила злочин, за його участі проведено слідчий експеримент, має стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю. На думку захисника, не існує реальних ризиків можливості вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення та перешкоджати досудовому розслідуванню і застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у клопотанні не навели наявність ризиків для продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 у виді взяття під варту.

Від підозрюваного клопотання про його участь в засіданні апеляційного суду не надійшло, тому відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України він в засідання апеляційного суду не викликався.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Таке рішення суду обґрунтовується наступним чином.

Так, в провадженні слідчого відділу Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000099 від 02 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02 квітня 2020 року о 22 год. 45 хв. було затримано ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

03 квітня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2020 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства суддя, розглядаючи подання про продовження строку тримання під вартою, з`ясовує обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, а також умови, за яких продовження строку є можливим.

Положення ст. 197 КПК України передбачають, що строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів справи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчим було подано в межах, визначених ст. 197 КПК України строків, та продовженого строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, вчинятиме спроби та буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідків з метою зміни їх показань на свою користь або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також по справі необхідно провести значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у кримінальному провадженні, призначено ряд експертиз, для проведення яких потрібний значний час, а також ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, забезпечити їх право на ознайомлення з даними матеріалами в повному обсязі, з наданням достатнього часу такого ознайомлення, однак в межах розумності строків вказаних дій.

Разом з тим, взявши до уваги доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, що стосується застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу та з урахуванням складності цього кримінального провадження з огляду на необхідність виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме серйозність характеру загрози для суспільного порядку протиправних діянь, слідчий суддя мотивував свій висновок про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою у межах строку продовженого досудового слідства.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою Феррарі-Браво проти Італії також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Що стосується прохання захисника в апеляційній скарзі про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді домашнього арешту, то вони не заслуговують на увагу, адже жодних обґрунтованих доводів щодо можливості в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, і це цілком буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, вказано не було, як не було обґрунтовано і в судовому засіданні апеляційного суду.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та прийшов до вірних висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурором доведено в судовому засіданні, що заявлені ним у клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Домашній арешт також не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків в зв`язку з існуванням вищенаведених ризиків та обставин, що їх обґрунтовують, зокрема підозрюваний та свідки у даному кримінальному провадженні проживають поряд, а отже, домашній арешт не забезпечить виконання підозрюваним його обов`язків та належної поведінки.

Посилання захисника на сталі соціальні зв`язки підозрюваного, наявності у нього постійного місця проживання, та на відсутність ризиків не спростовують висновків суду та однозначно не можуть бути беззаперечними підставами для зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного. Апеляційному суду стороною захисту не надано ніяких підтверджень того, що власники житла, в якому останній час проживав підозрюваний, не заперечують проти знаходження його там під час домашнього арешту. Будь-яких процесуальних порушень при розгляді судом клопотання також встановлено не було.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення апеляційним судом також не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів та з врахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, як того просить захисник, має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою на 31 день в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 липня 2020 року включно, відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4