Справа № 128/2269/18
ВИРОК
Іменем України
23 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження по обвинувальному акту № 0000597 від 11.06.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області Володарського району, с. Володарське, росіянина, громадянина Російської Федерації, освіта вища, розлученого, непрацюючого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого

за ч.1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2018 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , спільно розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_5 вирішив вступити у статеві зносини неприроднім шляхом із ОСОБА_7 , на що останній добровільно погодився.

В подальшому, під час статевих зносин, ОСОБА_5 , не передбачаючи можливості спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень та настання смерті останнього, хоча повинен був і міг їх передбачити, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, ввів 3 пальці правої руки в анальний отвір ОСОБА_7 на глибину близько 10 сантиметрів, на що ОСОБА_7 боляче відреагував та ОСОБА_5 припинив свої умисні дії.

10.06.2018 року ОСОБА_7 госпіталізовано до реанімаційного відділення Вінницької ЦРКЛ з діагнозом: «Закрита травма живота, стан після операції, ушивання розриву прямої кишки», де 17.06.2018 року, не приходячи до свідомості, останній помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 554 від 31.07.2018 року своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 закриту травму живота у вигляді розриву передньої стінки прямої кишки у верхній та середній третинах, яка виникла від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо і в ніч з 03.06.2018 року на 04.06.2018року за умов, що вказані в протоколі проведення слідчого експерименту. Травма живота у ОСОБА_7 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення і стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_7 настала від закритої травми живота у вигляді розриву прямої кишки, яка у своєму перебігу викликала розвиток розлитого фібринозно-гнійного перитоніту, сепсису та ендогенної інтоксикації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав та пояснив, що близько 11 років він проживає в с. Вінницькі Хутори, приїхав з Півночі. 03.06.2018 року він зайшов в магазин кафе, що в с. Вінницькі Хутори, випив пива, коли вже повертався додому, його окликнув якийсь чоловік, це був ОСОБА_7 , сказав, що знає його, що він добра людина, попросив пригостити. Вони пішли до нього додому, в нього була горілка, вони випили її і обоє сп`яніли. Тоді він запропонував ОСОБА_8 вступити з ним в статеві зносини, на що ОСОБА_9 погодився. Він ввів свої 3 пальці в задній прохід ОСОБА_10 і той сильно закричав, а він зрозумів, що йому дійсно дуже боляче, він сам злякався і попросив, щоб ОСОБА_9 залишився у нього на ніч. До ранку він спав, а коли проснувся ОСОБА_9 вже сидів на ганку та просив похмелитися; він дав йому горілки. ОСОБА_9 пішов додому, а він поїхав в Російську Федерацію, міняти паспорт, а коли повернувся 14.06.2018 року, то син йому повідомив, що в селі помер чоловік. До цього випадку він не був знайомий з ОСОБА_11 . На даний час він відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в сумі 15000 тисяч гривень, просив вибачення у брата ОСОБА_10 , а також, враховуючи його похилий вік та хворобливий стан здоров`я, не призначати йому суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що до нього зателефонував сусід та повідомив, що брат в поганому стані, він приїхав, у брата вже був гній в задньому проході. Він викликав «швидку», брата забрали робити операцію, лікар повідомив, що у нього розрив прямої кишки тупим предметом. Йому відомо, що перед цим в будинку брата була бійка і у нього викрали побутову техніку.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтримав висновок судово медичної експертизи №554 від 31.07.2018 року та показав, що він проводив експертизу по матеріалам кримінального провадження. По механізму нанесення ушкодження, вони були нанесені тупим твердим предметом, за 5-7 днів до госпіталізації; він бачив ушиту травму, там був перитоніт.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого, експерта та дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хворобливий стан здоров`я та наявність вікових захворювань, позитивну характеристику за місцем проживання, думку потерпілого щодо призначення несуворого покарання обвинуваченому. Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжє покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Питання щодо речових доказів судом не вирішується, оскільки такі докази стороною публічного обвинувачення суду не надавалися.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1