ЄУН № 336/7544/19
пр. № 1-в/336/76/2020
УХВАЛА
Іменем України
04 червня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2019 року за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2019 року за скоєння злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України ОСОБА_5 засуджено до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 1 рік з покладенням обов`язків протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області 23.04.2020 року звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання у зв`язку з невиконанням останнім обов`язків, покладених на нього судом.

Представник органу пробації вказувала в судовому засіданні, підтримуючи подання, що ОСОБА_5 в установленому порядку був попереджений про необхідність виконання обов`язків, покладених на нього судом, але у березні 2020 року не з`явився для реєстрації, після чого отримав попередження та йому ще раз роз`яснила інспектор про наслідки невиконання обов`язків за вироком суду. У квітні 2020 року ОСОБА_7 знову пропустив реєстрацію, при цьому інспектор вказувала йому про необхідність обов`язкового підтвердження причин неявки для реєстрації документально, але засуджений так і не надав документів на підтвердження поважності причин неявки, а з`явився лише за кілька днів. Також інспектор сповістила, що і після звернення до суду ОСОБА_5 знову пропустив явку для реєстрації, а саме не з`явився до органу пробації 04.05.2020 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання, вказуючи, що систематичне невиконання ОСОБА_5 покладених на нього судом обов`язків, є підставою для направлення його для відбування покарання.

Засуджений проти задоволення подання заперечував, вказуючи, що 02.03.2020 року не з`явився для реєстрації, оскільки забув про таку необхідність, 06.04.2020 року погано почувався, але за медичною допомогою не звертався, а 04.05.2020 року не з`явився, оскільки вирішив, що оскільки орган пробації звернувся до суду, то продовжувати реєстрацію не потрібно.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 має родину та утримує двох дітей, перебуває у цивільному шлюбі, порушив обов`язки не умисно.

Як вбачається з матеріалів особові справи, засудженому ОСОБА_5 працівником органу пробації постановою від 05.02.2020 року встановлені дні явки для реєстрації, а саме перший та третій понеділок кожного місяця, а також роз`яснені наслідки невиконання обов`язків, що покладені на нього судом, про що наявна відповідна розписка.

Згідно листку реєстрації ОСОБА_5 двічі не з`явився для реєстрації до органу пробації, а саме 02.03.2020 року та 06.04.2020 року, будь-яких поважних причин неявки не сповістив та документів на підтвердження того, що 06.04.2020 року стан його здоров?я перешкоджав явці для реєстрації, не надав.

04.05.2020 року, тобто вже після звернення органу пробації до суду, ОСОБА_5 знов не з?явився для реєстрації до органу пробації, поважних причин неявки не сповістив.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 не навів та не підтвердив будь-яких поважних причин своєї неявки до органу пробації щодо всіх трьох випадків.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 78 КК України, умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є виконання ним обов`язків та не вчинення нового злочину. Як вказує ст. 166 ч. 2, 3 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Таким чином, суд, звільняючи засуджених від покарання з застосуванням ст. 75 КК України, в особі держави у такий спосіб надає засудженим можливість довести здатність жити у суспільстві, дотримуючись суспільних норм поведінки та не порушуючи закон, при цьому з метою перевірки того в який саме спосіб засуджений використовує таку можливість і покладає на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В період терміну випробування для успішного його проходження та для отримання можливості після його закінчення бути звільненим від відбування покарання остаточно засуджений має не допустити жодного порушення обов`язків, покладених на нього судом, а також своєю поведінкою довести, що він здатен вести спосіб життя, притаманний законослухняному громадянину.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 , якому було роз`яснено і судом, і інспектором органу пробації в доступній формі як обов`язковість неухильного виконання обов`язків покладених вироком суду, так і можливість негативних наслідків у разі такого невиконання, тричі не з`явився для реєстрації до органу пробації, не надавши жодних підтверджуючих документів чи доказів на підтвердження поважності такої неявки, тож умови звільнення від покарання не дотримав, у зв`язку з чим вбачає підстави для задоволення подання та направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду.

На висновки суду не впливає наявність у ОСОБА_5 двох дітей, адже засуджений не працевлаштований та не надав доказів на підтвердження того, що він фактично приймає участь в утриманні дітей.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2019 року за ст. 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст. 75, 76 КК України з випробуванням терміном на 1 рік, задовольнити.

Направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2019 року за ст. 186 ч. 3 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1