Справа № 344/1907/20
Провадження № 1-кс/344/868/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000008 від 19.02.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що в перших числах жовтня 2019 року у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою, а також збуту незаконно виготовленого спирту етилового та алкогольних напоїв з наклеєними підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої.

Маючи на меті отримання прибутку від здійснення незаконної діяльності, у жовтні 2019 року ОСОБА_3 вирішив організувати за місцем власного проживання незаконне зберігання та збут спирту етилового й алкогольних напоїв, маркованих підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої.

При цьому, ОСОБА_3 не був особою, яка зареєстрована як суб`єкт підприємництва у законному порядку, та не мав відповідних дозволів (ліцензії), якими встановлювався порядок виробництва та обігу підакцизних товарів.

Переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3 цього ж місяця вирішив придбавати у невстановлених слідством осіб спирт етиловий та алкогольні напої, вже марковані підробленими марками акцизного податку, які останній зберігав по місцю власного проживання з метою подальшого збуту, а саме: АДРЕСА_1 . А також збував з автомобіля марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 .

Окрім цього ОСОБА_3 , з метою зберігання у великих кількостях незаконно виготовленого спирту етилового та алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, починаючи з 01.01.2020 орендував у ОСОБА_4 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізацію незаконно придбаного спирту етилового та алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку ОСОБА_3 здійснював з власного помешкання, де останній проживає по АДРЕСА_1 , а також транспортував та збував у значних кількостях жителям Івано-Франківської області на транспортному засобі марки «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, 15.10.2019 та 16.10.2019 ОСОБА_3 , збув громадянину ОСОБА_5 незаконно виготовлені алкогольні напої марковані підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої.

Не зупиняючись на досягнутому, упродовж жовтня 2019 по січень 2020 року, ОСОБА_3 придбавав незаконно виготовлений спирт етиловий та алкогольні напої марковані підробленими марками акцизного податку, зберігав їх з метою наступної реалізації та збував і транспортував у значних кількостях жителям Івано-Франківської області.

Так, 09.01.2020 в ході огляду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та обшуку квартири, де проживає ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено численну кількість незаконно виготовленого спирту етилового та алкогольних напоїв маркованих підробленими марками акцизного податку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 повідомив про факт придбання у ОСОБА_3 незаконно виготовлених алкогольних напоїв маркованих підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої.

Підозра у вчиненні злочинів обґрунтовується матеріалами за наслідками здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, проведеними експертизами та іншими доказами у своїй сукупності.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, складено письмове повідомлення про підозру за ч.1 ст.204 та ч.1 ст. 199 КК України, яке 05.02.2020 вручено ОСОБА_3 .

На даний час виникла необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 для транспортування та збуту жителям Івано-Франківської області незаконно виготовленого спирту етилового та алкогольних напоїв маркованих підробленими марками акцизного податку на алкогольні напої використовувався транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN CADDY» білого кольору, з д. н. з. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 , який є засобом (знаряддям) вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

Згідно інформаційної довідки з «НАІС ДДАІ» МВС України Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN CADDY» білого кольору, з д. н. з. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а фактичним користувачем виступає ОСОБА_3 .

За таких обставин наявними є конкретні факти і докази, що свідчать про користування підозрюваним ОСОБА_3 вказаним рухомим майном, що відповідає положенням п.3 ч.2 ст.171 КПК України.

З огляду на викладене, з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, яке було засобом вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, як виду покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, а також запобігання можливості його відчуження.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не викликався.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Крім цього, ч. 4 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Закон, у тому числі ч. 10 ст. 100 КПК України, захищає право добросовісного власника або володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами зі злочинною метою. Такий підхід законодавця відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, серед іншого, що знаходження балансу між суспільним інтересом у попередженні злочинів та захистом прав зацікавлених осіб у таких обставинах означає, що покладання такого тягаря на власника відповідного майна може бути виправданим, лише якщо його інтерес у поверненні йому майна переважується ризиком, що таке повернення полегшить вчинення злочинів і зашкодить боротьбі з організованою злочинністю.

В той же час стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, як не встановлено підстав вважати, що цей автомобіль може підлягати спеціальній конфіскації відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, оскільки не доведено, що власник майна знав про використання автомобіля як знаряддя вчинення злочину.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу, вважаю, що підстав для задоволення даного клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2020 року