Дата документу 01.04.2020
Справа № 334/8818/19
Провадження № 1-кп/334/598/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001392 від 19 квітня 2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: - 27 вересня 2011 року вироком Орджонікідзевського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 29 травня 2012 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років 3 місяців обмеження волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

- 09 лютого 2016 року звільнився з Вільнянськоі ВК Запорізької області по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 у невстановлений досудовим слідством час, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, знаходячись у не встановленому досудовим слідством місці, шляхом присвоєння, знайденого незаконно придбав, нунчаки, які є складеною холодною зброєю, ударно-дробильної дії, та став їх зберігати та носив при собі.

Після чого обвинувачений продовжуючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу знаходячись біля будинку №25 по вул. Розенталь в м. Запоріжжя, був зупинений працівниками поліції, які 19 квітня 2019 року приблизно о 03 годині 20 хвилин під час огляду ділянки місцевості виявили та вилучили у обвинуваченого нунчаки, які він носив при собі, які є складеною холодною зброєю, ударно-дробильної дії.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.263 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України - як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_4 провину визнав повністю, розкаявся у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючих обставин в ході судового слідства не встановлено.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.2 ст.263 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

нунчаки - які по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та відповідно до квитанції перебувають на зберіганні в камері схову Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1