УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання заступника начальника СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлово, Нижегородської області, Російська Федерація, громадянки України, розлученої, має на утиранні малолітню дитину, освіта середня-технічна, працюючої на посаді контролера лабораторії «Запорізького ливарно-механічного заводу», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; адреси мешкання: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002608 від 21.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2019, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за тимчасовим місцем мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , усвідомлюючи небезпечність свої дій, в ході конфлікту нанесла потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , удар кухонним ножом в грудну клітину, в проекцію серця, в результаті чого, останній від отриманого тілесного ушкодження помер на місці, тим самим умисно вбила його. Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Посилаючись на те, що 18.12.2019 спливає строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , однак, по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, заступник начальника СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у ньому та пояснили, що строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню №0002608 від 21.10.2019, було продовжено до 21.01.2020, ризики не зменшилися, підозрювана вчинила особливо тяжкий злочин, може незаконно впливати на свідків, які є її близькими родичами та може переховуватись від органів досудового розслідування.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ризики на які посилаються слідчий та прокурор не підтверджені належними доказами, прокурором взагалі необґрунтовано обставин, у зв`язку з якими слідчі дії не було проведено раніше. Крім того, зазначили, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Просять відмовити у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт за адресою проживання ОСОБА_5 з покладенням відповідних обов`язків.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002608 від 21.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

21.10.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22.10.2019 підозрюваній ОСОБА_5 , слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18.12.2019.

16.12.2019 керівником Запорізької місцевої прокуратури №2, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002608 від 21.10.2019, продовжено до 3-х місяців до 21.01.2020.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , посилається на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність продовжити підозрюваній строк тримання під вартою, прокурор обмежився лише переліком законодавчих підстав для його застосування, водночас не довів їх достовірність та неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього, останнім не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на важкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - статтею 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудної.

Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні. Зокрема, у справі "Волощук проти України" ("Sergey Volosyuk v. Ukraine", рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив: "Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою. Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання" (пункти 37, 38).

До того ж, відповідно до п.80 судового рішення Європейський суд з прав людини по справі Харченко проти України вказано, що попереднє тримання під вартою заявника тривало два роки і чотири місяці. Необхідно відзначити, що серйозність звинувачень, пред`явлених заявнику і ризик його втечі були висунуті в якості аргументів на етапі вирішення питання взяття заявника під варту. Після цього, прокурори і суди не наводили взагалі ніяких підстав для продовження тримання заявника під вартою та зазначали, що раніше обраний запобіжний захід був правильним. Проте згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (справа «Елоев проти України», п.60). Інші підстави національні суди в цій справі не вказують. Крім того, національні владні органи не розглядали застосування інших запобіжних заходів, альтернативних утриманню під вартою.

Відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як встановлено, вищевказані вимоги слідчим та прокурором не виконано, клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчим подано в порушення встановленого строку, а саме: строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою спливає 18.12.2019, а клопотання до суду подано 17.12.2019.
При цьому, клопотання містить перелік дій, які необхідно здійснити у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, проте, жодних обґрунтувань обставин, які перешкоджали вчиненню цих дій раніше, слідчим та прокурором не зазначено, ані в клопотанні, ані у судовому засіданні. Крім того, слідчим не в повному обсязі долучено до матеріалів клопотання документи, які свідчать про здійснення слідчих дій протягом двох місяців, а також не надано усіх процесуальних рішень, які необхідні для об`єктивного вирішення вказаного питання.
Отже, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування відповідних ризиків, особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, вважаю, що існують підстави для зміни підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід.

Так, як наголошено в ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного у сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 та вважає що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України, на даний час не може запобігти ризикам, які на даний час мають місце.

Слідчий суддя вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, здатний забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК України, тобто меті застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язок: прибувати на виклик до слідчого, прокурора та суду.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196 - 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлово, Нижегородської області, Російська Федерація, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваній ОСОБА_5 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , обов`язок:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти в залі суду.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді - до 21 січня 2020 року.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення цього строку, на який до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1