печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, погоджене прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону, лейтенантом юстиції ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
18.12.2019 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів, що знаходяться у володінні в « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження зазначає, що Територіальним управлінням Державним бюро розслідувань, розташованим у місті Києві розслідуються кримінальне провадження № 0001861 від 09.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 09 грудня 2019 року близько 7 години 50 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним, автомобілем «DAEWOO SENS T13110 ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , рухався автодорогою по вулиці Загатка в селі Старе Бориспільського району Київської області в напрямку до вулиці Володимира Маяковського вказаного населеного пункту.

Встановлено, що в автомобілі «DAEWOO SENS T13110 ЗНГ», яким керував ОСОБА_5 перебували пасажири військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Проїжджаючи заокругленний відрізок автомобільної дороги по вулиці Загатка в селі Старе Бориспільського району Київської області, що розташований неподалік зупинки громадського транспорту, ОСОБА_5 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3. б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України) України, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не переконався в безпечності свого маневру, проявив неуважність, не стежив за дорожніми умовами, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на їх зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, під час руху відволікся від керування автомобілем, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також здоров`ю громадян, порушуючи вимоги пунктів 10.1., 12.1. ПДР України, якими передбачено, що «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу та втратив контроль над його рухом, що призвело до зміни напрямку руху автомобіля в результаті чого пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги розділу 34 пункт 1.1. ПДР України, відповідно до якого (вузька суцільна лінія): «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорога; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей», виїхав через протилежну смугу зустрічного руху на узбіччя та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які стояли на узбіччі автомобільної дороги по вулиці Загатка в селі Старе Бориспільського району Київської області, на зустріч автомобілю «DAEWOO SENS T13110 ЗНГ».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішоходи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та пасажири автомобіля «DAEWOO SENS T13110 ЗНГ» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 отримали тяжкі тілесні ушкодження та були госпіталізовані до лікувальних закладів.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , була госпіталізована до медичного закладу та стаціонарно лікувалась в « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Наразі необхідно, в кримінальному провадженні встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, для чого потрібно провести судово медичну експертизу, для проведення якої експертові необхідно надати історію хвороби ОСОБА_7 , котра зберігається в « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій вимоги вказаного клопотання підтримав, просив його задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 108, 160, 162164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Надати слідчому Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , або процесуальному керівнику прокурору військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_4 , дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до історії хвороби ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра зберігається в « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю її вилучення.
Визначити строк дії ухвали тривалістю тридцять днів, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей та документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей та документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала виготовлена в 2-х примірниках

Примірник № 1 знаходиться в матеріалах судового провадження.

Примірник № 2 наданий слідчому ОСОБА_3

Слідчий суддя: ОСОБА_1