ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3439/19 Справа № 191/3045/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить розглянути скаргу та прийняти належне рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначає, що по прибуттю до колонії був працевлаштований, за добросовісне ставлення до праці та належну поведінку був неодноразово заохочений адміністрацією закладу. Після відбуття 2/3 призначеного покарання був переведений до дільниці соціальної реабілітації, як такий, що стає на шлях виправлення, де також був працевлаштований. За період відбування покарання характеризується позитивно, має 3 заохочення та не має стягнень.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що судом не враховано того, що ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, у нього відсутні стягнення, має 3 заохочення, позитивну характеристику на засудженого. Також, зазначає, що ОСОБА_6 свою провину у скоєному визнає повністю, розкаюється. Був переведений до дільниці соціальної реабілітації, як такий, що стає на шлях виправлення, та працевлаштований, отримує заробітну плату. Виконавчі листи відсутні, на протязі досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження давав щирі свідчення, не намагаючись уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд обґрунтовуючи своє рішення зазначив, що за період 2018-2019 рік має три заохочення, що на думку суду, вказує на ту обставину, що засуджений бажає настання лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, без наявності оціночних підстав. Засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину. Обставини справи свідчать лише про наявність посередніх (не негативних, не конкретно позитивних) чинників, які не дають змоги суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою, яка розцінюється судом як посередня, став на шлях виправлення та виховання.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженого та його захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги засудженого та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно - достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , судом врахована, що останній має три заохочення, раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 строку покарання, раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.
Також, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що лише наявність 3 заохочень за весь період відбування покарання хоча і характеризують позитивно особу засудженого, однак з урахуванням інших встановлених судом обставин, неодноразових судимостей, зокрема, засудження за вчинення тяжкого злочину, на виправлення ОСОБА_6 не вказують.
Доводи апеляційних скарг засудженого та захисника, хоча і мають місце, але, враховуючи вищенаведене, не є безумовними підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника задоволенню не підлягають, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, а тому, повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 539, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року, якоюбуло відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4