Справа № 342/440/20
Провадження № 1-кс/342/81/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області в м. Городенка клопотання заступника начальника СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000083 від 13.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, депутатом не обирався, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 17 квітня 2020 року поступило дане клопотання в кримінальному провадженні №0000083 від 13.04.2020.

Підтвердженням надання підозрюваному копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 17.04.2020 та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка з датою, часом та підписом підозрюваного та його захисника про отримання клопотання, що ними також підтверджено і у судовому засіданні.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2020 приблизно об 14:00 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 перебували у приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_9 відправився до магазину, щоб придбати цигарки. В той час у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 та заволодіння його майном. Коли ОСОБА_9 повернувся з магазину до приміщення літньої кухні вищевказаного господарства, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_11 та ОСОБА_5 реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення вчинили розбійний напад на ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_5 дерев`яною каталкою для тіста, яку він знайшов в приміщенні кухні, наніс потерпілому ОСОБА_9 ще один удар в обличчя, після чого ОСОБА_7 погрожуючи потерпілому застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, взявши в руки кухонний ніж, що знаходився на столі в літній кухні, погрожував потерпілому вбивством та подальшим спричиненням тілесних ушкоджень, а ОСОБА_8 та ОСОБА_5 утримували потерпілого ОСОБА_9 за допомогою фізичної сили при цьому спричинили останньому по декілька ударів ногами та руками в область голови та тулуба, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, забиття верхньої та нижньої губи, вибитих 11, 21, 22 зубів, після чого ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 силоміць заволоділи майном потерпілого: мобільним телефоном марки «Meizu M5 Note», вартістю 1200 грн. із сім карткою ТзОВ «Лайфселл», вартістю 35 грн. без грошових коштів на ній; зарядним USB кабелем, вартістю 50 грн, та повербанком марки «Nomi», вартістю 250 грн., що належали потерпілому ОСОБА_9 .

В свою чергу потерпілий ОСОБА_9 побоюючись за своє життя вчинив спробу втечі та вирвавшись з рук ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які наносили йому в той час удари руками та ногами в різні ділянки тулуба та голови, вибіг із приміщення літньої кухні на присадибну ділянку господарства, де його наздогнали ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 які діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків подолали опір ОСОБА_9 та з метою заволодіння його грошовими коштами заштовхали останнього назад у приміщення літньої кухні, в якій потерпілий всупереч своєї волі був змушений перебувати, тим самим незаконно позбавили його волі.

При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілому ОСОБА_9 фізичні страждання які виразились в тому, що вони за допомогою липкої стрічки та електричного кабелю, тісно зв`язали потерпілому ОСОБА_9 руки та ноги, у результаті чого позбавили потерпілого можливості керувати своїми діями та вільно рухатись, заклеїли останньому липкою стрічкою рот та кинувши ОСОБА_9 на підлогу ОСОБА_5 , взявши в руки кухонний ніж, погрожував вбивством ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 упродовж тривалого часу почергово, систематично наносили потерпілому удари рукам та ногами в обличчя, кінцівки та тулуб, спричиняючи фізичний біль і страждання потерпілому.

В подальшому, коли ОСОБА_9 перестав чинити опір, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , не виявивши грошових коштів у потерпілого посадили останнього у таксі - автомобіль марки «Фольксваген Шаран», д.н.з. НОМЕР_1 , який попередньо викликали по мобільному телефону та спільно направились у напрямку Коломийського району, де на узбіччі дороги між населеними пунктами с. Гвіздець та с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, висадили потерпілого ОСОБА_9 .

Дані протиправні дії вищевказаних осіб тривали 12.04.2020 в період часу з 14:00 год. до 19:00 год., та весь цей час потерпілий ОСОБА_9 незаконно, всупереч своєї волі утримувався в приміщенні літньої кухні та автомобілі, при цьому був позбавлений права та змоги покинути вказане приміщення та салон автомобіля, був позбавлений можливості зв`язатись із своїми рідними, оскільки був позбавлений засобів зв`язку.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, раніше вчиняв злочини, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з вищенаведеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Також просив не обирати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а просили обрати інший більш м`який запобіжний захід. Також захисник наголошувала, що ризики зазначені в клопотанні є наведені формально та не підтверджені доказами. Вони ствердили, що підозрюваний з`явився в поліцію за першим дзвінком, ніде до цього не переховувався і не знав, що його шукають працівники поліції. Також підозрюваний одружений, має двох батьків пенсіонерів, є інвалідом третьої групи та учасником бойових дій. Ще він хворий на гепатит С і потребує постійного лікування. Також захисник наголосила, що в даний час оголошено пандемію у зв`язку із чим у Супруна відсутня змога кудись виїхати.

Слідчий суддя, заслухавши осіб, які беруть участь в розгляді клопотання, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

До ЄРДР за №0000083 слідчим Городенківського ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області 13.04.2020 за вказаним фактом внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

17 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 2 КПК України - основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, та інші обставини в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України. Згідно санкції ч.2 ст.187 КК України Супрун підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Згідно санкції ч.2 ст.146 КК України Супрун підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Крім іншого слідчим суддею враховується, як суспільна небезпечність злочинів в яких підозрюється ОСОБА_5 , також і те, що він хоть і є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, але на даний час згідно вимог ст.89 КК України вважається особою раніше не судимою, ще враховується і те, що він є інвалідом третьої групи, учасником бойових дій, хворіє на «хронічний гепатит С», одружений, має двох батьків пенсіонерів. Крім іншого слідчим суддею враховується і те, що прокурором не спростовано твердження Супруна про те, що він не переховувався від працівників поліції та не спростовано того, що він з`явився в поліцію за першим дзвінком.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Надані прокурором докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, прокурором і слідчим не надано суду доказів того, що підозрюваний ОСОБА_12 перебуваючи на волі буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що ступінь ризиків передбачених ст.177 КПК України не є такою істотною, що потребує обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім.

Виняткового випадку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин справи та даних щодо його особи в їх сукупності, слідчий суддя не вбачає. Факту наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатньо для обрання особі запобіжного заходу у виді взяття під варту. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , тримання під вартою не виправдовує потреби досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131,132,176-179, 181, 183,184, 193, 194, 196, 203, 205, 209, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні ОСОБА_5 цілодобово залишати житло - будинок за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати ОСОБА_5 за кожною першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- повідомляти прокурора, слідчого або суд (суддю) про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від будь-якого спілкування з потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженню, крім спілкування в присутності слідчого, прокурора або в суді в ході розслідування чи розгляду даного кримінального провадження;

- здати на зберігання заступнику начальника СВ Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітану поліції ОСОБА_6 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом - до 01 червня 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання до Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відповідно до ст.181 КПК України за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1