Провадження №1-кп/522/708/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003925 від 24.06.2018 р., відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2018 р. близько 05:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Грецька 32, зустрів раніше незнайомих йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Індії на ім`я Парах та громадянина США на ім`я ОСОБА_7 , з якими спрямував до місця мешкання особи на ім`я ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи за вказаною адресою та вживаючи алкогольні напої, потерпілий ОСОБА_6 залишив свій мобільний телефон марки «Lenovo K5» на підвіконні з метою підзарядки.

У цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, а предметом свого злочинного посягання він визначив вищевказаний мобільний телефон.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи протиправність своїх дій, діючи таємно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, підійшов до підвіконня і викрав мобільний телефон марки «Lenovo K5+», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_3 , що не має цінності для потерпілого.

Після чого, виконавши всі дії, які вважав за необхідне, ОСОБА_3 зник з місця вчинення ним кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 3000 грн.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано правильно.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 19.07.2018 р. між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_3 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, а також, що обвинувачений повністю та беззастережно визнає свою провину у скоєному ним злочині, який вказаний в обвинувальному акті.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до наданих суду заяв потерпілого ОСОБА_6 , встановлено, що останнього ознайомлено з правами передбаченими ст. 56 КПК України та положеннями глави 35 КПК України відповідно до яких він надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 та просить провести розгляд кримінального провадження за його відсутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним. Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ч.2 ст. 66 КК України, а саме щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 19.07.2018 р. про визнання винуватості укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: