Номер провадження 11-сс/816/18/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 11.09.2019 закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 09.04.2019 за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України на вказану постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.12.2019 у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу у зв`язку із невідповідністю викладених в ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 від 11.09.2019 про закриття кримінального провадження.

В обгрунтування вимог поданої апеляційної скарги зазначає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 11.09.2019 винесена без всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження. Так зокрема, вказує на те, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України в постанові не зазначив в чиїх саме діях встановлена відсутність складу злочину, не наведена в ній інформація щодо встановлення осіб, які за попередньою домовленістю вчиняли кримінальне правопорушення, про проведення їх допиту. На думку апелянта, за таких обставин невідомо відносно яких осіб взагалі проводилося досудове розслідування. В підтвердження цього посилається на те, що за матеріалами кримінального провадження слідчим за час проведення досудового розслідування були допитані лише свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які відповідно до ст.63 Конституції України відмовилися від надання показів, а також він у якості заявника. При цьому стверджує, що надані ним покази слідчим були приховані та до офіційного документу внесені завідомо неправдиві відомості, на підставі яких слідчий дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження. Також зазначає, що слідчий ОСОБА_8 та процесуальний керівник прокурор ОСОБА_6 умисно вчинили протиправні дії спрямовані на приховування тяжких злочинів та злочинів проти особистості. До того ж, за твердженнями ОСОБА_7 , слідчий всупереч вимог ст.ст.55, 56 КПК України не визнав його потерпілим в даному провадженні, чим позбавив права на захист своїх інтересів.

Вважає, що у діях адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 наявний склад злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, оскільки вони під час розгляду цивільної справи, отримавши доступ до конфіденційної інформації, в подальшому спотворили її та почали розповсюджувати, на думку апелянта, з метою перешкоджання йому бути обраним до Верховної ради України. При цьому, прокурором ОСОБА_6 не забезпечено дотримання законності під час проведення досудового розслідування, а саме всупереч вимог КПК України не здійснено повідомлення про підозру особам, які вчинили дане кримінальне правопорушення, а слідчим ОСОБА_8 не встановлені та не допитані всі свідки вчинення даного злочину, не надана належна оцінка наявним в провадженні доказам.

На переконання ОСОБА_7 , слідчий суддя не надав належної оцінки діям слідчого щодо розслідування даного кримінального провадження, не врахував з достатньою повнотою закріплені в ст.32 Конституції України положення, як норми прямої дії, відповідно до яких ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, положення КПК України, у зв`язку із чим вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сторона обвинувачення відповідно до ст.93 КПК України здійснює збирання доказів, зокрема шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального провадження.

Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_8 , провівши необхідні слідчі дії, встановив відсутність у діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1ст. 284 КПК України.

Висновки слідчого про відсутність у діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, ґрунтуються на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст.94 КПК України, зокрема, такі ґрунтуються на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність, зроблені в результаті проведеного аналізу ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, з врахуванням показів заявника ОСОБА_7 , дослідженні скріншотів публікацій дописів в мережі Youtube, а також відповідають фактичним обставинам справи, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.

При закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржена постанова слідчого винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій.

Так, кримінальна відповідальність за ч.1 ст.182 КК України настає за порушення недоторканності приватного життя.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, виражається у вчиненні однієї з таких альтернативних дій, а саме у незаконному збиранні, зберіганні, використанні, знищенні, поширенні конфіденційної інформації про особу, незаконній зміні такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному неї порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» закріплене аналогічне визначення терміну «конфіденційна інформація».

Статтею 32 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

З матеріалів кримінального провадження № 0000086 вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2019 до ЄРДР за № 0000086 від 09.04.2019 було внесено відомості за заявою ОСОБА_7 за фактом можливого незаконного поширення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 конфіденційної інформації про особу без її згоди та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.182 КК України.

Крім того, 19.06.2019 до ЄРДР за № 0000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України внесено відомості на підставі заяви ОСОБА_7 про те, що адвокат ОСОБА_9 незаконно поширює інформацію про нього, яка на його думку, є конфіденційною.

Постановою прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_12 від 04.07.2019 дані кримінальні провадження об`єднані в одне за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим ОСОБА_8 , всупереч твердженням апелянта 05.06.2019 та 04.09.2019 (а.к.п.10, 33) був допитаний ОСОБА_7 в якості потерпілого, який пояснював, що уся поширена про нього інформація є неправдивою та не відповідає дійсності.

Також в ході досудового розслідування були допитані ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ,, які керуючись ст.63 Конституції України відмовилися надавати покази, досліджені скріншоти публікацій дописів в мережі Youtube.

В ході перевірки та оцінки зібраних у провадженні доказів слідчий дійшов вірного висновку, що неправдиві відомості, вигадки про особу не є конфіденційною інформацією, яка є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, і яка має містити реальні відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні фізичної особи і поширюватися за її згодою або без такої згоди за наявності правових підстав, передбачених Конституцією України та законами України, а спір, що виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, виходячи з положень ст.ст.94, 277 ЦК України.

За таких обставин, слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 не здобуто жодних об`єктивних даних щодо наявності в діях саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, про що зазначено в мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 в тій частині, що слідчим в постанові не зазначено в чиїх саме діях встановлена відсутність складу злочину, не наведена інформація про проведення їх допиту, на думку колегії суддів, спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_7 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, спростував наведені в скарзі ОСОБА_7 мотиви та дійшов правильного висновку про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання ОСОБА_7 на неповноту досудового розслідування, які на його думку, полягають у не встановленні всіх свідків вчинення даного злочину та не проведенні їх допиту є безпідставними. Під час досудового розслідування слідчий здійснив необхідні процесуальні дії для перевірки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки під час досудового розслідування такі обставини не підтвердилися, була винесена постанова про закриття кримінального провадження із зазначенням правової підстави.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що надані ним покази слідчим були приховані та до офіційного документу внесені завідомо неправдиві відомості, на підставі яких слідчий дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, то такі не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки надані ним покази, зафіксовані в протоколах допиту потерпілого від 05.06.2019 та 04.09.2019, який підписаний ним особисто без будь-яких зауважень чи застережень.

Вказівка в апеляційній скарзі на те, що слідчий ОСОБА_8 та процесуальний керівник прокурор ОСОБА_6 умисно вчинили протиправні дії, спрямовані на приховування тяжких злочинів та злочинів проти особистості колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі не є предметом даного судового розгляду.

Враховуючи, що дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, правові підстави для вручення повідомлення про підозру особам, які вчинили дане кримінальне правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , що в свою чергу, на думку апелянта, свідчить про не забезпечення прокурором ОСОБА_6 дотримання законності під час проведення досудового розслідування, були відсутні.

При розгляді скарги слідчим суддею досліджені надані матеріали, повно та всебічно з`ясовані усі необхідні питання щодо перевірки законності прийнятого органом досудового розслідування рішення.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при судовому розгляді, які б були підставою для скасування судового рішення, допущено не було.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 370, 372 КПК України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 необґрунтованими й до уваги їх не бере. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4