ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3332/19 Справа № 204/6895/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення експертизи у провадженні за апеляційними скаргами особи, стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 , в його інтересах захисника ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2019 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
особи, стосовно якої застосовані
примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
лікаря-психіатра ОСОБА_9
представника закладу з надання
психіатричної допомоги ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

В провадженні апеляційного суду знаходиться справа за вказаними апеляційними скаргами на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2019 року, якою задоволено заяву Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України" та продовжено застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що є сумніви щодо правильності висновку комісії лікарів стосовно стану здоров`я пацієнта. ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника і просив призначити незалежну експертизу стану його здоров`я.
В судовому засіданні представник закладу з надання психіатричної допомоги, лікар-психіатр та прокурор кожен окремо заперечували проти задоволення клопотання захисника та просили відмовити в його задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, колегія суддів доходить наступного.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 94, ст. 95 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Як видно з матеріалів справи, в заяві представника установи, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 979 від 23.09.2019 року стверджується, що ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, оскільки становить небезпеку для суспільства і потребує подальшого лікування.
В той же час, примусові заходи медичного характеру застосовуються до ОСОБА_7 на підставі ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2017 року у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 125 КК України.
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 15.02.2017 року № 63 ОСОБА_7 визнаний таким, що на час скоєння інкримінованого правопорушення не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим до нього були застосовані примусові заходи медичного характеру.
Разом з тим, з матеріалів справи видно, що стосовно ОСОБА_7 11.12.2015 року ухвалено вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 121 КК України, а через невеликий проміжок часу, а саме трохи більше двох місяців, ОСОБА_7 вчиняє правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України і визнається неосудним згідно з вищезазначеним висновком експертизи.
Крім того, згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 не перебував на обліках у лікарів нарколога та психіатра та не визнаний недієздатним або обмежено дієздатним.
З 07.07.2017 року ОСОБА_7 отримує лікування в ДФ "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України" та кожні шість місяців строк застосування примусових заходів медичного характеру продовжують.
Ознайомившись з попередніми висновками комісії-лікарів психіатрів апеляційним судом встановлено, що вони містять ідентичні доводи в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру.
В судовому засіданні пацієнт ОСОБА_7 надавав чіткі та послідовні відповіді на питання суду, надав пояснення з приводу своєї апеляційної скарги і просив призначити незалежну експертизу стану психічного здоров`я. Також поведінка пацієнта в судовому засіданні не дозволяє суду зробити однозначний висновок щодо стану його психічного здоров`я і необхідності подальшого тримання в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Апеляційним судом в судове засідання викликаний лікар-психіатр, який безпосередньо надає медичну допомогу ОСОБА_7 , проте його пояснення не усунули сумніву щодо правильності висновку лікарів.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 3 червня 2005 року N 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби - призначити судово-психіатричну експертизу.
Відповідно до ст. ст. 1, 8, 9 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.
За положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно з підпунктом «е» пункту 1 статті 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: … (е) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; ...».
При вирішенні питання призначення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема у справі Руденко проти України № 50264/08, пункти 99, 115-117, рішення від 17 квітня 2014 року, в якій ЄСПЛ дійшов таких висновків.
Тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е». У зв`язку з останнім Суд повторює, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (див. рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerp v. the Netherlands), п. 39, Series А № 33).
Суд зазначає, що заявника тримали у Гейківській лікарні з 14 вересня 2011 року по 26 жовтня 2012 року, тобто протягом одного року, одного місяця і дванадцяти днів. Протягом цього періоду з метою перевірки необхідності продовження примусового психіатричного лікування заявника, його тричі оглядала комісія лікарів лікарні: через двадцять днів після його госпіталізації (4 жовтня 2011 року); через п`ятнадцять днів (19 жовтня 2011 року); і знову через шість місяців та сім днів (26 квітня 2012 року).
Відповідно після примусової госпіталізації заявника на підставі судових рішень лікарі Гейківської лікарні стримали можливість ефективного контролю за свободою заявника та його лікуванням на весь період його госпіталізації. Ознак того, що після госпіталізації заявника до лікарні його оглядали представники інших органів, немає.
Суд зазначає, що можливість пацієнтів отримати інший висновок незалежних експертів-психіатрів - принцип, що також включений до Принципів ООН захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги (див. пункт 63), є важливою гарантією від можливого свавілля при прийнятті рішень стосовно продовження застосування примусового лікування (див. рішення у справі «X. проти Фінляндії» (X. v. Finland), заява № 34806/04, п. 169, ЄСПЛ 2012, та вищенаведене рішення у справі «М. проти України» (М. v. Ukraine), п. 66).
За змістом до ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 509 КПК України питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час судового провадження ухвалою суду за клопотанням сторін кримінального провадження та суд має право доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно з п. 10, 22 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865, предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Строк проведення стаціонарної СПЕ становить до двох місяців, якщо коротший строк не встановлено ухвалою слідчого судді або суду.
Враховуючи вищевикладене, а також для усунення будь-яких сумнівів щодо стану психічного здоров`я ОСОБА_7 та необхідності його подальшого утримання в психіатричному закладі із суворим наглядом, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість заявленого клопотання захисника та самого пацієнта та необхідність призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, оскільки вирішення зазначених вище питань потребує спеціальних знань в галузі психіатрії.
Керуючись ст. ст. 332, 404, 405, 509, 514 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах особи, стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити по справі стаціонарну судово-психіатрічну експертизу стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до якого застосовані примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом, проведення якої доручити Комунальному підприємству «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради (місто Дніпро, вулиця Бехтерева, 1).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

1). Чи страждає ОСОБА_7 на даний час будь-яким психічним захворюванням або тимчасовим розладом душевної діяльності, якщо так, то яким саме?

2). Чи може ОСОБА_7 на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними?

3). Чи становить на даний час ОСОБА_7 небезпеку для себе або інших? Якщо так, то чи пов`язане це з психічним розладом?

4) Чи потребує ОСОБА_7 продовження застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

Направити експертам матеріали провадження про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ЄУН № 204/6895/19, (провадження в суді І інстанції 1-в/204/1299/19, провадження в суді ІІ інстанції 11-кп/803/3332/19) та матеріали особової справи пацієнта ОСОБА_7 .

Для проведення призначеної стаціонарної судово-психіатрічної експертизи, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з медичною карткою стаціонарного хворого, доставити з Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Держаної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» до Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева,1.

Після проведення стаціонарної судово-психіатрічної експертизи, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зворотно доставити до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Держаної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

Строк проведення експертизи встановити до 15 лютого 2020 року з урахуванням строку складення висновку судово-психіатричної експертизи.

Контроль за доставкою особи, стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 покласти на керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4.

Копію ухвали направити до:

- Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Держаної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» - для виконання;

- Комунального підприємства «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради - для виконання;

- Керівнику Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 - для контролю.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4