КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/29/2020 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року,
за участю
представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784, а саме грошових коштів підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., які вилучені під час обшуку у будівлі ресторанного комплексу «Кантрі», що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 .
Накладено у кримінальному провадженні № 0000784 арешт на грошові кошти підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., які вилучені під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу «Кантрі», що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме грошових коштів в сумі:
- 11 400 доларів США та 5830 євро;

- 6 800 доларів США, 3000 євро та 4500 грн.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що частина грошових коштів на які накладено арешт, належать не ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 , а саме - 11 400 доларів США та 5830 євро, 6 800 доларів США, 3000 євро та 4500 грн., що підтверджується протоколом обшуку та ухвалою слідчого судді № 757/53368/19 від 14.11.2019, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2017 в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_7 з 2016 року, він є фізичною особою підприємцем з 31.05.2007, здійснює свою господарську діяльність в сфері, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна, тому сумніви щодо належності йому вищевказаних грошових коштів відсутні, а арешт накладено без достатніх на це підстав, та з суттєвим порушенням норм КПК України.
Також апелянт зазначає, що ОСОБА_7 будь-якого злочину не вчиняв, повідомлення про підозру уповноваженими особами йому не вручалося, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення він не визнавався, засуджений не був, у зв`язку з чим арешт накладений на майно ОСОБА_7 в порушення ст. 132 КПК України. Слідчий суддя в порушення ст. 94, ч. 1 ст. 170, ч. 1 ст. 173, п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України не дослідив ту обставину, що ОСОБА_7 не вчиняв будь якого злочину і до його майна не може бути застосована конфіскація. В мотивувальній частині ухвали не виклав зроблені висновки дослідження протоколу обшуку в якому прямо зазначено, що грошові кошти вилучені саме в ОСОБА_7 . Слідчим клопотання про арешт майна подано поза межами строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.
Крім того апелянт зазначає, що слідчим суддею в порушення ч. 2 ст. 172 КПК України здійснено розгляд клопотання слідчого без повідомлення користувача майна щодо якого вирішувалось питання про накладення арешту, оскільки особа власника не була встановлена, при цьому в порушення норм ст. 94, п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України в мотивувальній частині ухвали не зазначив встановлені судом обставини із посиланням на докази, які не дали змоги встановити власника арештованого майна.
Також апелянт зазначає, що обшук був проведений не уповноваженим на це слідчим, адреса місця проведення обшуку зазначена невірна, фото та відео матеріали до протоколу обшуку не долучені, в мотивувальній частині зазначена ст. 368 КК України, хоча підозрюваному насправді інкримінована ст. 368-4 КК України.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що власнику майна стало відомо про накладення арешту на майно тільки 24.12.2019 після звернення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві та моніторингу сайту ЄРСР де і було виявлено ухвалу про накладення арешту на вилучене майно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, при цьому апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу суду від 07.07.2017 року було постановлено без виклику власника майна та його представника, тобто без виклику особи, яка її оскаржує, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 15.03.2017 за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 на початку березня 2017 року, діючи з метою особистого незаконного збагачення з використанням наданих їй повноважень, під час здійснення процедури ліквідації неплатоспроможного банку ПАТ «Актабанк» в м. Дніпро, виконуючи повноваження ліквідатора вказаної банківської установи, делеговані їй Фондом, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими не встановленими на цей час особами, висунули вимогу ОСОБА_11 , який у період з квітня 2008 по жовтень 2014 років обіймав посаду Голови правління ПАТ «Актабанк», про передачу їм неправомірної вигоди в сумі 6 млн. доларів США за невжиття заходів щодо визнання в судовому порядку нікчемними угод, укладених у 2014 році вказаним банком із позичальниками та вкладниками, а також невтручання ліквідаторів та інших осіб Фонду у безперешкодне погашення банківською установою зобов`язань перед кредиторами, та не здійснення реалізації високоліквідних активів вказаної банківської установи на аукціонах за заниженими цінами.

07.07.2017 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуальним керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784, а саме грошових коштів підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., які вилучені під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу «Кантрі», що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 .

На обґрунтування даного клопотання слідчий послався на те, що 07.06.2017 під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу «Кантрі», що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 вилучено грошові кошти підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
Тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., які вилучені під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу «Кантрі», що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 .
07.07.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва дане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на зазначене майно, а саме грошові кошти.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки в інтересах власника майна ОСОБА_7 , а саме в частині накладення арешту на його грошові кошти, а саме 11 400 доларів США та 5830 євро та 6 800 доларів США, 3000 євро та 4500 грн., які вилучені під час обшуку 07 червня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року у адміністративному приміщенні «Кантрі», в смт. Козин пров. пров. Рильський, яке орендує ОСОБА_7 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно, колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя послався на вимоги ч. 5 ст. 170 КПК України, так як наявні підстави для арешту з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики втрати цього майна.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК Українипередбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: правова підстава для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим суддею не дотримано вимоги ч.4 ст. 173 КПК України щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах третіх осіб, та не обґрунтував необхідність накладення арешту на грошові кошти.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що під час задоволення клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя взагалі не встановлював достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, як на це посилається слідчий у своєму клопотанні.
Так під час апеляційного розгляду було встановлено, що 07.06.2017 під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 вилучено грошові кошти підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
Разом з тим, адвокатом ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , надано договір оренди нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 від 31.08.2016 року, який укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з якого вбачається, що приміщення у якому проводився обшук перебувало у користуванні ОСОБА_7 , який відповідно до матеріалів кримінального провадження не являється підозрюваним в кримінальному провадженні № 0000784 від 15.03.2017.

Відповідно до протоколу обшуку від 07.06.2017, вбачається, що обшук був проведений в адміністративному приміщенні «Кантрі», копію ухвали слідчого Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2017 про проведення обшуку було пред`явлено адміністратору об`єднання співвласників житлового комплексу «Кантрі» ОСОБА_13 , директорам вказаного об`єднання ОСОБА_14 , ОСОБА_7 .
Встановлено, що на першому поверсі знаходиться стійка адміністратора, при огляді якої виявлено грошові кошти в сумі 6800 доларів США (опечатано в конверт №9), 3000 євро та 4500 гривень (опечатано в конверт №8). Вказані кошти, згідно пояснення адміністратора ОСОБА_13 , являються оплатою за утримання будинків на території об`єднання.
При огляді другого поверху приміщення виявлено службовий кабінет директора ОСОБА_14 . При огляді кабінету, біля столу виявлено портфель чорного кольору, який згідно пояснення ОСОБА_14 являється його власністю. В портфелі наявні копії документів, що стосуються діяльності комплексу, а також грошові кошти в сумі 800 доларів США та 1100 євро. Вказані кошти поміщено в конверт № 1.
В дальньому лівому куті кабінету виявлено сейф, який згідно пояснення ОСОБА_7 (орендує приміщення ресторану) являється його власністю. При огляді сейфу виявлено грошові кошти в загальній сумі 11 400 доларів США та 5830 євро, які поміщено в конверти №№2, 3, 4, 5, 6, 7.
Проте, слідчий суддя не взяв дані обставини до уваги, та не зазначив, як саме грошові кошти які були вилучено в адміністратора «Кантрі» ОСОБА_13 , та у кабінеті ОСОБА_7 , мають відношення до підозрюваного ОСОБА_9 , та не спростував, пояснення осіб, у яких було вилучено грошові кошти, в частині їх власності, тобто не врахував інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах третіх осіб, та не обґрунтував необхідність накладення арешту на грошові кошти, які вилученні у осіб, які не є підозрюваними в кримінальному провадженні № 0000784 від 15.03.2017, та наклав арешт з метою конфіскації майна, як виду покарання.

При цьому, під час апеляційного розгляду представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 , надано копію договору купівлі продажу квартири від 23.05.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 продав квартиру за 804 922 гривень, та підтверджено, що ОСОБА_7 займається підприємницькою діяльністю, тобто законність походження вилучених коштів у ОСОБА_7 , підтверджено.
Крім того відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Слідчим до клопотання про арешт майна, долучено лише ксерокопії документів, які жодним чином не завірені, як докази обставин, на які він посилається, проте копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.
Крім того, мали місце і інші порушення, допущені органом досудового розслідування. Зокрема, порушення вимог кримінального процесуального закону та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 р. №51/401/649/471/23/125, які мали місце під час проведення обшуку, оскільки згідно протоколу обшуку від 07.06.2017 , який був проведений в смт. Козин, по пров. Рильський в адміністративному приміщенні «Кантрі», вилучені грошові кошти, які не були деталізовані, а саме в протоколі обшуку взагалі не зазначено номери та серії вилучених купюр, і як наслідок, слідчий суддя наклав арешт на невідомо які кошти, оскільки слідчий не надав суду дані про їх ідентифікацію.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати. Така ж вимога не тільки щодо клопотання слідчого, прокурора а й щодо ухвали слідчого судді визначена в п. 1 ч. 5 статті 173 цього Кодексу, яким чітко передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій з поміж іншого зазначає перелік майна, яке підлягає арешту.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власників майна та/або їх представників, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, як вважає колегія суддів, розгляд клопотання слідчого було проведено з порушенням права власника майна на захист.
Враховуючи викладені обставини, які вказують на необ`єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна, а саме грошових коштів, які вилучені під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме 11 400 доларів США та 5830 євро та 6 800 доларів США, 3000 євро та 4500 грн., які вилучені під час обшуку 07 червня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року у приміщенні, яке орендує ОСОБА_7 , підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784, а саме грошових коштів 11 400 доларів США та 5830 євро та 6 800 доларів США, 3000 євро та 4500 грн.
Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 ,- задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784, а саме грошових коштів підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., які вилучені під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу «Кантрі», що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 .
Накладено у кримінальному провадженні № 0000784 арешт на грошові кошти підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., які вилучені під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , - скасувати в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти 11 400 доларів США, 5830 євро, 6 800 доларів США, 3000 євро та 4500 грн.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000784, а саме грошових коштів підозрюваного ОСОБА_9 в сумі 9 930 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять ) євро, 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн., які вилучені під час обшуку у житлі будівлі ресторанного комплексу «Кантрі», що розташована на земельній ділянці, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме 11 400 доларів США, 5830 євро, 6 800 доларів США, 3000 євро та 4500 грн., які вилучені під час обшуку 07 червня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року у приміщенні, яке орендує ОСОБА_7 .
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4