Справа № 456/1586/20
Провадження № 1-кс/456/360/2020
УХВАЛА
про накладення арешту

05 травня 2020 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 від 29.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000519 від 29.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про накладення арешту.

В обґрунтування клопотання старший слідчий покликається на те, що 28.04.2020 автомобіль марки «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , рухаючись по автодорозі «Київ-Чоп», в ділянці проїзду 616 км+365 м вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження та госпіталізовано в Стрийську ЦРЛ.

28.04.2020 під час огляду місця події вказаний автомобіль, два полімерні пакети білого кольору з двома пластмасовими пляшками із залишками рідини коричневого кольору були вилучені та визнані речовими доказами.

Враховуючи те, що вилучені речі є предметами, що були знаряддям кримінально протиправного діяння, з метою їх збереження як речового доказу в кримінальному провадженні виникла необхідність накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання старший слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не прибули, подали клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації в юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження, 29.04.2020 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000519 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України /а.с. 3/.

Слідчим суддею встановлено, що 28.04.2020 під час огляду місця ДТП було вилучено автомобіль марки «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 , два полімерні пакети білого кольору з двома пластмасовими пляшками із залишками рідини коричневого кольору /а.с. 4-8/.

Відповідно до постанови старшого слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про визнання об`єктів речовими доказами від 29.04.2020 автомобіль марки «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 , та два полімерні пакети білого кольору з двома пластмасовими пляшками із залишками рідини коричневого кольору, які виявлено та вилучено під час огляду місця події, визнано речовим доказом та визначено місце його зберігання.

Таким чином, арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечить проведення першочергових експертиз. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, а також те, що автомобіль марки «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 , та два полімерні пакети білого кольору з двома пластмасовими пляшками із залишками рідини коричневого кольору визнано речовими доказами та з метою запобігання можливості відчуження майна, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене під час проведення огляду місця події майно.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України старший слідчий довів необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

Однак до повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про визначення місця зберігання арештованого майна. Зберігання речових доказів здійснюється органом досудового розслідування відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104.

Відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає до часткового задоволення.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 2 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 від 29.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 , та два полімерні пакети білого кольору з двома пластмасовими пляшками із залишками рідини коричневого кольору, які вилучено 28.04.2020 під час огляду місця ДТП.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1