Справа № 548/1098/19
Провадження №1-кс/548/106/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2020 року м. Хорол
Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, в обгрунтування якого вказав, що 29 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області (справа №548/1098/19) задоволено клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , якою накладено арешт на: - автомобіль марки «УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно згідно Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_5 , законним володільцем якого є користувач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- порожні пластикові каністри, а саме: об`ємом 20л. та 30л. загальною кількістю 31 штука, 7 каністр заповнених рідиною з характерним запахом дизельного палива, 1 гумовий шланг, 7 зразків рідини із 7 каністр та два зразки з двох тракторів, які поміщено в 9 пластикових пляшок ;

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіля марки«УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування задоволення клопотання про накладення арешту запобігання можливості приховування речових доказів, їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження, для забезпечення збереження, з позбавленням права розпоряджання та використання, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Вилучене майно використовувалося в діяльності заявника ОСОБА_3 , для особистих цілей, в тому числі для ведення господарства.

Накладений арешт на майно позбавляє заявника на заробіток для існування його та його родини, оскільки в нього є двоє малолітніх дітей та мама пенсіонер, він не відповідає критеріям, які передбачені ст.98 КПК України, а тому такому захід забезпечення кримінального є необґрунтованим.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з"явився, але клопотав суд про розгляд клопотання проводити у його відсутність.

В судове засідання представник Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Слідчий суддя з`ясувавши позиції заявника, володільця арештованого майна, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 від 29.05.2019 року в кримінальному провадженні № 0000231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України накладено арешт на - автомобіль марки «УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно згідно Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_5 , законним володільцем якого є користувач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - порожні пластикові каністри, а саме: об`ємом 20л. та 30л. загальною кількістю 31 штука, 7 каністр заповнених рідиною з характерним запахом дизельного палива, 1 гумовий шланг, 7 зразків рідини із 7 каністр та два зразки з двох тракторів, які поміщено в 9 пластикових пляшок ;- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіля марки«УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення зберігання речових доказів встановити заборону на його розпорядження та користування будь-яким чином.

Місцем зберігання арештованого речового доказу - автомобіля марки «УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 , порожні пластикові каністри, а саме: об`ємом 20л. та 30л. загальною кількістю 31 штука, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіля марки«УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 визначено у володільця ОСОБА_3 за адрсою АДРЕСА_1 .

Місцем зберігання арештованого речового доказу -7 зразків рідини із 7 каністр та два зразки з двох тракторів, які поміщено в 9 пластикових пляшок, визначено у камері речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м.Хорол, вул. Незалежності, 80 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.06.2019 року ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 29.05.2019 скасовано та постановлено нову якою, автомобіль марки «УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 передати на зберігання до штраф-майданчику Хорольського ВП за адресою: вул. Незалежності, 80 м. Хорол Полтавської обл.; порожні пластикові каністри, а саме: об`ємом 20л. та 30л. загальною кількістю 31 штука, 7 каністр заповнених рідиною з характерним запахом дизельного палива, 1 гумовий шланг, 7 зразків рідини із 7 каністр та два зразки з двох тракторів, які поміщено в 9 пластикових пляшок, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіля марки «УАЗ-452» д.н.з. НОМЕР_1 передано на зберігання до камери речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: вул. Незалежності, 80 м. Хорол, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арешт майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчуження певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний

тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває проте жодній особі про підозру у вчиненні злочину не оголошено, втому числі ОСОБА_3 , версія органу досудового розслідування про те, що майно ОСОБА_3 є предметом вчинення злочину, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.

Однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом

В даному випадку, слідчий суддя вважає, що на даний час немає необхідності зберігати 7 каністр заповнених рідиною з характерним запахом дизельного палива, які знаходяться в кімнаті зберіганання речових доказів, в зв`язку з проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню, оскільки власник даного майна не причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а тому слід скасувати арешт на дане майно та передати його власнику або уповноваженій особі на відповідальне зберігання до розгляду справи по суті.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України,- задовольнити .
Скасувати арешт на майно за ухвалою слідчого судді від 29.05.2019 року, а саме: - 7 пластикових каністр з рідиною дизельного палива.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.

Зобов"язати ОСОБА_3 повідомити суд про місце збереження майна .

Зобовязати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повернути майно особі, у якої вони були вилучені.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя Хорольського районного
суду Полтавської області: ОСОБА_1