КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/6562/2019 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах Чан Май Лан, на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року,
за участю:
представника власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року, задоволено частково клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0013523 від 27.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить Чан Май Лан, з тимчасовим позбавленням права на розпорядження вказаним майном. В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах Чан Май Лан, подав апеляційну скаргу в які просить, скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.10.2019 року про арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить Чан Май Лан, з тимчасовим позбавленням права на розпорядження вказаним майном у кримінальному провадженні № 0013523.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що Чан Май Лан, не була повідомлена про розгляд справи за клопотанням слідчого про накладення арешту на її майно та була позбавлена можливості захистити свої права та інтереси. Арешт на житловий будинок, було накладено не обґрунтовано, що в силу ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для його скасування повністю, оскільки Чан Май Лан, набула право власності на підставі договору дарування житлового будинку, серія та номер 1327, виданий 29.11.2016 року, та є добросовісним набувачем.
Апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею було грубо порушені права особи, Чан Май Лан, володіти своїм майном, яка є добросовісним набувачем та жодного відношення до кримінального провадження № 0013523 не має, оскаржувана ухвала не містить обґрунтованих підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а також не зазначено вартість арештованого майна, яка має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, якого, між іншим, Чан Май Лан не вчиняла.

Також апелянт зазнає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, та жодним чином не зазначено про те, що досудовим слідством по кримінальному провадженню № 0013523 проводяться будь-які слідчі дії відносно Чан Май Лан, добросовісного набувача майна. Вона не викликалася до органу досудового слідства для надання слідству, пояснень в якості свідка.
Крім того апелянт зазначає, що клопотання про арешт майна подано не уповноваженою особою, оскільки з клопотанням про арешт майна третьої особи має звертатися прокурор, а не слідчий. Слідчий суддя не уповноважений накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0013523 від 27.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи самовільно, всупереч установленому законодавством порядку, здійснюють використання та забудову земельних ділянок, серед яких і земельна ділянка за кадастровим номером :72:252:0055, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом обстеження земельної ділянки №19-0701-09 від 01.10.2019 встановлено, що документ на право користування земельною ділянкою за кадастровим номером :72:252:0055, що за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Рішень КМР за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність (користування) не приймала.
Разом з тим на вказаній ділянці розташовується будівля невстановленого призначення станом на 01.10.2019 висотою у 6 поверхів, на якій здійснюються будівельні роботи. Будівельний паспорт на об`єкті відсутній, територія огороджена та охороняється.

Відповідно до відповіді із Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва №073-8719 від 01.10.2019 стало відомо, що Департамент зареєстрував замовнику будівництва фізичній особі повідомлення про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Донська, 21-А» від 28.03.2019 № КВ 90 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Донська, 21-А» від 28.03.2019 № КВ 90.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :72:252:0055, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Донська, 21 А та об`єкт будівництва на ній належить на праві приватної власності Чан Май Лан.
29 жовтня 2019 року слідчий Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0013523 від 27.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, та просив накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :72:252:0055 та об`єкт незавершеного будівництва на ній, що за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать Чан Май Лан (ІПН-) із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні № 0013523 від 27.11.2018 року кінцевого рішення.

Обґрунтовуючи дане клопотання, слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування для забезпечення належного кримінального провадження земельну ділянку за кадастровим номером :72:252:0055 (за адресою: АДРЕСА_1 ) та об`єкт незавершеного будівництва на ній визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013523.

На думку слідчого, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, в органу досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищезазначену земельну ділянку та об`єкт розміщений на ній, які на праві власності належать Чан Май Лан, необхідно накласти арешт.
30 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року, задоволено частково вказане клопотання та накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить Чан Май Лан, з тимчасовим позбавленням права на розпорядження вказаним майном, а в іншій частині клопотання, відмовлено.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки в частині накладеного арешту на житловий будинок, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо відмови у накладенні арешту на інше майно вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості відмови у накладенні арешту на майно колегією суддів не вирішується.
В частині задоволення клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим було доведено, що майно, а саме житловий будинок, а фактично об`єкт незавершеного будівництва (за адресою: АДРЕСА_1 ), відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Однак, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить Чан Май Лан,на який слідчий просить накласти арешт, у встановленому порядку не визнаний органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто в матеріалах судового провадження відсутня відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання його речовим доказом, то в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, виходячи з того, що при цьому нівелюється мета накладення на них арешту, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Проте, слідчим суддею не звернуто на це увагу, та накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить Чан Май Лан, який не визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0013523 від 27.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Оскільки постановою слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 03.10.2019, яка міститься у справі /а.с. 17/, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0013523, лише земельну ділянку кадастровий номер :72:252:0055, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власників майна та/або їх представників, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, як вважає колегія суддів, розгляд клопотання слідчого було проведено з порушенням права власника майна на захист.
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту, однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах Чан Май Лан, - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року, якою задоволено частково клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0013523 від 27.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК Українита накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить Чан Май Лан, з тимчасовим позбавленням права на розпорядження вказаним майном, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_8 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0013523 від 27.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а саме житлового будинку (об`єкта незавершеного будівництва), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить Чан Май Лан, з тимчасовим позбавленням права на розпорядження вказаним майном, - відмовити
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4