Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6006/18
Провадження № 1-кп/758/753/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2020 року Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001125, внесеного до ЄРДР 22.03.2018 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не одруженої, маючої доньку, 2000 року народження, працюючої продавцем, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, останній раз 12.12.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,
обвинувачену за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 22.03.2018 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні ресторану швидкого харчування «Пузата хата», що за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 24, звернула увагу на раніше незнайомого ОСОБА_6 , який сидів за сусіднім столиком, а за його спиною на спинці стільця висіла куртка. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, непомітно правою рукою проникла у ліву внутрішню кишеню куртки ОСОБА_6 та витягла з неї гаманець, з якого таємно, повторно викрала грошові кошти в сумі 200 грн та 2300 доларів США, що згідно курсу НБ України на момент вчинення кримінального правопорушення становить 60 446 грн. 24 коп, а всього викрала грошові кошти на загальну суму 60 646 грн. 24 коп, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Після чого, ОСОБА_5 гаманець викинула під столик на підлогу, грошові кошти помістила до правої кишені одягнених на ній штанів, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та мала реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, про те, в подальшому ОСОБА_5 була затримана потерпілим ОСОБА_6 , а викрадене майно вилучено.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дала показання, що вона 22.03.2018 року, приблизно о 16 годині, була в ресторані швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на АДРЕСА_3 , де побачила потерпілого, який сидів за сусіднім столиком, а за його спиною на стільці висіла куртка. Впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, правою рукою проникла у ліву внутрішню кишеню куртки потерпілого та витягла гаманець, з якого викрала гроші в сумі 200 грн. та 2300 доларів США. Після чого, гаманець викинула на підлогу під столик, а гроші помістила до правої кишені своїх штанів, та з місця вчинення злочину пішла, маючи реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, однак була затримана потерпілим, а викрадене майно у неї вилучили.
ОСОБА_5 повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185КК України, а саме, що даний злочин, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше неодноразово судима за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення і перевиховання не стала, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружена, працює продавцем.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, з урахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченої, приходить до висновку що її виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи, що 12.12.2018 року ОСОБА_5 засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, а як регламентовано ст. 70 КК України, а також п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018 року, яким ОСОБА_5 , засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін з утриманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 22.03.2018 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: грошові кошти в сумі 2 300 (дві тисячі триста) доларів США та 200 (двісті) гривень залишити потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1