ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/77/20 Справа № 203/632/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року про виправлення описки та на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002990 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, українки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень. Передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на залучення експерта 2860 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року виправлено описку в вказаному вироку суду та ухвалено вважати вірним:

ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Як встановлено судом, 27 квітня 2018, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 діючи умисно з метою використання підробленого офіційного документу зайшла до магазину «Ельдорадо» за адресою: м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, буд. 31-Д, достовірно знаючи та розуміючи, що наявний у неї при собі паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 08 квітня 1997 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підробленим документом, а саме первинні фотокартки переклеєні на її власні фотокартки, з метою оформлення споживчого кредиту на суму 25579,68 грн. в банку АТ «Альфа-Банк» на придбання товару, без мети сплати грошових коштів по споживчому кредиту, надала вказаний документ працівнику банку.

Кредитний фахівець оформила заявку, та зробила фотографію ОСОБА_7 із вказаним паспортом на ім`я ОСОБА_8 в руках. Після обробки даної заявки, банком було відмовлено в отриманні кредиту у зв`язку з невідповідністю заявлених даних клієнтом вимогам банку.

Таким чином, ОСОБА_7 намагалась шляхом обману заволодіти грошовими коштами, що належать АТ «Альфа-Банк» в розмірі 25579,68 грн., виконала усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В аналогічний спосіб, 09 листопада 2018, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 діючи умисно, з метою повторного використання підробленого офіційного документу, зайшла до магазину «Комфі» за адресою: м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, буд. 118-Д, достовірно знаючи та розуміючи, що наявний у неї при собі паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Дніпропетровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 22 жовтня 2015 року на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим документом, а саме первинні фотокартки переклеєні на її власні фотокартки, з метою оформлення споживчого кредиту на суму 27092,00 грн. в банку АТ «Альфа-Банк» на придбання товару, без мети сплати грошових коштів по споживчому кредиту надала вказаний документ представнику банку.

Кредитний фахівець оформила заявку, та зробила фотографію ОСОБА_7 із вказаним паспортом на ім`я ОСОБА_9 в руках. Після обробки даної заявки, банком було відмовлено в отриманні кредиту у зв`язку з невідповідністю заявлених даних клієнтом вимогам банку.

Таким чином, ОСОБА_7 намагалась шляхом обману повторно заволодіти грошовими коштами, що належать АТ «Альфа-Банк» в розмірі 27092 грн., виконала усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Приблизно, 10 грудня 2018, близько в 12.00-12.20 годин ОСОБА_7 в маршрутному таксі №106 по вул. Панікахи в м. Дніпро, знайшла оригінал паспорту громадянина України з серійним номером НОМЕР_3 , виданий Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25 червня 2002 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13 грудня 2018 року, приблизно в 15.00 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на підроблення офіційного документу, в знайденому нею раніше оригіналі паспорту громадянина України з серійним номером НОМЕР_3 , виданий Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25 червня 2002 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на 1 та 5 його сторінці, власноруч видалила первинні фотокартки та вклеїла власні, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами АТ «Банк Форвард» під приводом отримання кредиту.

Згідно висновку судово-технічної експертизи документів №3/2.1,2.3/9 від 09 січня 2019 року, до первинного змісту реквізитів паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_3 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесені зміни шляхом заміни фотокартки на першій та п`ятій сторінках: первинні фотокартки видалені (відірвані з частиною поверхні підкладки бланку паспорту), після чого на їх місце вклеєні інші. Бланк паспорту громадянина України з серійним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідає за своїми характеристиками бланкам паспортів громадянина України встановленого зразка (виготовленим на підприємствах ПК «Україна»).

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_7 , 21 грудня 2018 року в денний час, приблизно в 12.30 годин, прибула до Дніпровського відділення №1 АТ «Банк Форвард», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 1, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи, що не є особою на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пред`явила співробітнику вказаного відділення АТ «Банк Форвард» ОСОБА_11 підроблений документ, а саме оригінал паспорту громадянина України серійний номер НОМЕР_3 , виданий Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25 червня 2002 року на ім`я ОСОБА_10 та копію картки платника податків на ім`я вказаної особи, реєстраційний номер № НОМЕР_4 з метою з метою повторного заволодіння грошовими коштами в сумі 15033,03 гривень, що належать АТ «Банк Форвард», чим намагалась викликати у працівника вищевказаного відділення банку неправдиве уявлення відносно об`єктивності та достовірності відомостей, відображених у вищевказаних документах та неправильне уявлення про особу позичальника, при цьому, повідомивши працівнику банку неправдиві відомості, на підставі яких було заповнено Опитувальник клієнта-фізичної особи АТ «Банк Форвард».

Однак при проведенні додаткової перевірки наданих офіційних документів у працівника АТ «Банк Форвард» ОСОБА_12 виникли сумніви щодо їх достовірності, у зв`язку з чим вона викликала співробітників Національної поліції для припинення злочинних дій ОСОБА_7 .

За таких обставин ОСОБА_7 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки злочинні дії були викриті співробітниками банку та 28.12.2018 припинені працівниками правоохоронного органу.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, дії ОСОБА_7 , кваліфікуються за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою, за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі на вирок суду першої інстанції просить скасувати дане судове рішення в частині призначення покарання обвинуваченій та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700,00 грн.

В іншій частині прокурор просив залишити вирок суду без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилався на те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку грубо порушив вимоги кримінально процесуального закону України, а саме 2 рази призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України за епізодами її злочинної діяльності від 27 квітня 2018 року, 09 листопада 2018 року та 21 грудня 2018 року, які охоплюються єдиною кваліфікацією і за ними не може бути призначене окреме покарання.

Також, прокурором було подано апеляційну скаргу на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року про виправлення описки в резолютивній частині вироку відносно ОСОБА_7 , яку сторона обвинувачення просила скасувати, так як внесені судом виправлення відповідно до норм кримінального процесуального законодавства не є опискою.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційні скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Обвинувачена в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг прокурора не заперечувала.

Мотиви суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 серпня 2019 року ОСОБА_7 було оголошено у розшук, а апеляційне провадження відносно обвинуваченої зупинено до виконання працівниками поліції її розшуку.

28 лютого 2020 року працівниками поліції було виконано вказану ухвалу суду та доставлено ОСОБА_7 до Дніпровського апеляційного суду, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про можливість поновити апеляційне провадження, провести судове засідання та розглянути апеляційні скарги прокурора на вирок та ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку та пояснення учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги на вироку суду першої інстанції, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі прокурора про порушення процесуального кримінального закону України, то вони, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При складанні вироку судом першої інстанції цих вимог кримінального-процесуального закону не дотримано.

Так, відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, однак як вбачається з резолютивної частини вироку, покарання за це обвинувачення судом взагалі не призначено, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 374 КПК України.

Крім того, за змістом ст. 33 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України призначається покарання у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 червня 2010 року Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки, якщо злочини, які утворюються повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, суд першої інстанції визнав винною ОСОБА_7 у вчиненні 2 епізодів використання завідомо підробленого документа. Оскільки епізоди її злочинної від 27 квітня 2018 року, 09 листопада 2018 року та 21 грудня 2018 року, охоплюються єдиною кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України, то за ними не може бути призначене окреме покарання.

Однак вказане судом першої інстанції враховано не було і таким чином судом було 2 призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, що призвело до порушень кримінального процесуального закону України.

Щодо апеляційної скарги прокурора на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року про виправлення описки у вироку суду, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року було виправлено описку в резолютивній частині вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року, а саме постановлено викласти резолютивну частину вказаного щодо призначення покарання обвинуваченій в наступній редакції: ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень; за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Проте, колегія суддів приходить до висновку, що постановлена Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвала про виправлення описки. Якою фактично внесено зміни до вироку в частині призначення покарання, в даному випадку не ґрунтується на вимогах закону, оскільки виходячи з положень ст. 379 КПК суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки.
Питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції апеляційного суду, і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.
А тому, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 379, 404, 409, 421 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити апеляційне провадження №11-кп/803/77/20, за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року про виправлення описки та на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року.

Апеляційні скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області - задовольнити.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.,
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.,
- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.,
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700,00 грн.
В іншій частині вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року про виправлення описки в вироку суду скасувати.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4