Справа № 646/3223/20
№ провадження 1-кс/646/1587/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.07.2020 м. Харків
Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 перебуває зазначена скарга .
07.07.2020 заявником було подано заяву про відвід. В обгрунтування заявленого відводу зазначено, що в слідчий суддя ОСОБА_4 , в супереч вимог закону та рішення Конституційного суду ( справа №3-180/2018 (1644/18) від 17.06.2019 у задоволенні аналогічної скарги неправомірно відмовила. Крім того, в резолютивній частині ухвали по справі №646/3523/20, в супереч вимог закону та вищезазначеного рішення Коституціонного суду, неправомірно вказала : «Ухвала оскарженню не підлягає».
Дослідивши заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії"). За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України"). Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006). Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010). Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст.75 КПК України, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статтею 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У відповідності до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні. Проаналізувавши аргументи, якими заявник обґрунтовує заявлений відвід, суд приходить до висновку, що такі не доводять наявності обставин, які могли б за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями викликати сумнів в заінтерисованості, об`єктивності або неупередженості слідчого судді при розгляді цієї справи як підстави для відводу. У контексті поданої заяви, зокрема, доводів заявника щодо його незгоди з ухваленим суддею рішенням у справі № 646/3523/20, суд зазначає, що незгода з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 . З огляду на викладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України,
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 - залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1