Справа № 204/2952/17
Провадження № 1-кп/204/789/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду
03 грудня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_8
26 листопада 2019 року з Дніпровського апеляційного суду до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою суду від 28.11.2019 було призначено підготовче судове засідання за участю сторін.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду, а також заявив клопотання, в якому просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, не змінилися. Наявність ризиків обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду; крім того, існує ризик того, що обвинувачений може чинити незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому відомі анкетні дані свідків у кримінальному провадженні, та у судовому засіданні зазначені особи не допитані.
Представник потерпілої та потерпілаОСОБА_5 , керуючись ч.3 ст.315 КПК України, в судовому засіданні заявили клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 . В обґрунтуванні клопотання зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин; здійснив цей злочин в стані алкогольного сп`яніння; покинув місце події та був затриманий поліцією; залишив потерпілого на місці події не намагаючись надати йому будь-яку допомогу або викликати швидку допомогу; під час обстеження в лікарні поводив себе агресивно у відношенні до лікарів та персоналу лікарні; свою вину не визнав та не здійснив жодних дій для зменшення тяжких наслідків, які виникли в наслідок його дій. Все це свідчить про те, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений ним злочин, може в будь-який момент почати переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність та вчинювати інші кримінальні правопорушення, що призводить до того, що виникають ризики, передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з чим просили обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання представника потерпілого.
Захисник в судовому засіданні заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з 22:00 до 07:00 з обов`язком зходитися у вказаний період за адресою фактичного мешкання - АДРЕСА_1 , де мешкав обвинувачений зі своєю родиною до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з покладенням обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі м.Дніпра Дніпропетровської області без дозволу суду, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по справі. В обґрунтуванні клопотання захисник зазначає, що після скасування Дніпровським апеляційним судом вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2018 з підстав значних порушень норм КПК України, матеріали справи були направлені до суду першої інстанції для повторного розгляду іншим складом суду.При скасуванні вказаного вироку суд апеляційної інстанції продовжив обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до проведення підготовчого судового засідання у суді першої інстанції, але на строк не більше 20 діб.Але при продовжені дії запобіжного заходу такої одностайності, як при скасуванні вироку суду першої інстанції, серед членів колегії суду апеляційної інстанції не вбачалося.Головуючий у справі в судді апеляційної інстанції суддя ОСОБА_9 оголосив окрему думку з питань законності продовження дії запобіжного заходу, вважаючи продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого незаконним та безпідставним.Крім того, послався на існування рішення ЄСПЛ (заява № 5481/19 та № 7574/19) від 17.10.2019. Вказане рішення є результатом розгляду скарги обвинуваченого на державу Україна щодо порушення його прав тощо.Цим рішенням ЄСПЛ було зазначено про порушення прав обвинуваченого при триманні під вартою протягом саме розгляду справи в суді першої інстанції та стягнуто моральну шкоду з держави України. Більш того, в теперішній час розглядаються в ЄСПЛ є ще три скарги обвинуваченого і судові засідання призначені на січень і лютий 2020 року. ЄСПЛ констатував суттєві порушенні норм Конвенції при триманні обвинуваченого під вартою, безпідставну тривалість розгляду справи тощо.У контексті стандартів Європейського суду з прав людини та з огляду на те, що в цій справі загальний термін тримання ОСОБА_8 під вартою становить понад 2 роки 3 місяці без врахування зарахування терміну попереднього ув`язнення день за два, абстрактні доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не повинно вважатися належно обґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються конкретними доказами.У зв`язку з чим, сторона захисту вважає, що доцільним та таким, що буде відповідати цілям кримінального провадження запобіжним заходом, який має бути застосований (змінений) відносно ОСОБА_8 та буде повністю відповідати його особі і обставинам справи, є домашній арешт з 22.00 до 07.00, з покладенням додаткових обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника. Зазначив, що у нього погіршився стан здоров`я і він потребує лікування, послався на міцність соціальних зв`язків, а саме, на наявність на утриманні малолітньої дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на спільне мешкання з родиною за постійною адресою, на наявність постійного місця роботи. Вважав, що зазначене у сукупності з наведеним у клопотанні його захисника спростовує заявлені прокурором та потерпілими ризики.
Крім того, учасники процесу не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська, угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшли, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України немає, повернення обвинувального акту з причин не відповідності вимогам КПК України - не встановлено, у зв`язку з чим обвинувальний акт необхідно призначити до судового розгляду.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.
Вирішуючи питання щодо можливості продовження, обрання чи зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Красногвардійського районного суду 31.08.2017 обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Судом неодноразово продовжувався запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. Крім існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд враховував вимоги ст.178 КПК України.
Суд частково погоджується з прокурором та потерпілими, що ризики, наведені прокурором та передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтовані ним у судовому засіданні (а саме, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання в разі визнання його винним у вчиненні ним тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою уникнення відповідальності, має змогу переховуватися від суду в разі пом`якшення запобіжного заходу щодо нього; існує ризик незаконного впливу на свідків, оскільки обвинувачений знає анкетні дані свідків та вони наразі не допитані), наразі не можна повністю виключити. Одночасно суд звертає увагу на ту обставину, що суду не наведено фактів ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не наведено нових ризиків, передбачених ст.177 КПК України, крім тих, що раніш враховувалась судом при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, що само по собі не виключає існування таких ризиків з огляду на майбутнє.
Судом враховуються наступні обставини, передбачені ст.178 КПК України: обвинувачений на час обрання щодо нього запобіжного заходу офіційно працював, на стан його здоров`я вплинули травми, отримані в наслідок ДТП, він одружений, має малолітню дитину (обидві особи на момент затримання перебували на його утриманні), а також оцінено ризики, передбачені ст.177 КПК України, наведені прокурором.
Разом з тим, на переконання суду, навіть за незмінністю досліджених судом обставин, існує обставина, яка завжди змінюється час перебування під вартою. І ця обставина також береться судом до уваги, оскільки ОСОБА_8 перебуває під вартою тривалий час - з 31 серпня 2017 року по теперішній час.
Крім того, суд також бере до уваги той факт, що ЄСПЛ своїм Рішенням від 17.10.2019 «Цаценко та Рябоконь проти України» констатував порушення пункту 3 статті 5 Конвенції, вказавши, що у цій справі тривалість тримання заявників під вартою на стадії судового розслідування була надмірною.
Зупиняючись на цьому та оцінюючи доводи учасників процесу з приводу особливості перекладу терміну «criminal proceedings» в зазначеному рішенні ЄСПЛ, суд звертає увагу на ту обставину, що в даному випадку термін вжито як «кримінальне провадження», що підтверджується контекстом застосування терміну в самому рішенні ЄСПЛ. В зазначеному рішенні ЄСПЛ заявники скаржаться та ЄСПЛ констатує порушення пов`язане саме з тривалістю строків ув`язнення, тобто, фактично, триманні під вартою у якості попереднього ув`язнення (як вже було зазначено судом вище в мотивувальній частині ухвали, тримання під вартою було застосовано судом саме на стадії судового розгляду кримінального провадження, та не застосовувалося на стадії досудового розслідування, на якій обвинувачений перебував під домашнім арештом).
Крім того, в листі Міністерства Юстиції України від 12.11.2019 зазначено, що Рішенням ЄСПЛ від 17.10.2019 «Цаценко та Рябоконь проти України» прийнято до виконання. Ним встановлено строки виконання.
Відповідно до ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, рішення ЄСПЛ від 17.10.2019 «Цаценко та Рябоконь проти України» судом наразі застосовується, та висновки, до яких прийшов ЄСПЛ, беруться судом до уваги.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про продовження та обрання запобіжного заходу, суд також враховує вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та існування ризиків можливості на майбутнє переховування від суду, та незаконного впливу на свідків, а також враховуючи відсутність нових ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тривалий термін перебування обвинуваченого під вартою, існування можливості запобігти цим ризикам з використанням іншого, більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої та потерпілої про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, та необхідності часткового задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Суд вважає за доцільне змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів до 01.02.2020 включно, а саме:
1)прибувати до суду у визначений судом час;
2)повідомляти суд про зміну місця проживання;
3)утриматися від спілкування зі всіма свідками, зазначеними в обвинувальному акті та реєстрі до нього, крім тих, що в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КПК України, є його близькими родичами та членами родини, зареєстровані (постійно мешкають) за місцем мешкання ОСОБА_8 ;
4)здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон в разі їх наявності, а в разі отримання паспорту (паспортів) для виїзду за кордон в подальшому в період існування зазначеного обов`язку невідкладно здати на зберігання суду;
5)цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.
На підставі ч.3 ст.202 КПК України доручити Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , і звільнити його з-під варти в залі судового засідання.
Копію ухвали передати для виконання в частині зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_8 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 202, 291 303, 315, 369-372 КПК України
Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська на 15 годину 30 хвилин 10 грудня 2019 року.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.
У задоволенні клопотання потерпілої та представника потерпілої про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів до 01.02.2020 включно, а саме:
1) прибувати до суду у визначений судом час;
2) повідомляти суд про зміну місця проживання;
3) утриматися від спілкування зі всіма свідками, зазначеними в обвинувальному акті та реєстрі до нього крім тих, що в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КПК України, є його близькими родичами та членами родини, зареєстровані (постійно мешкають) за місцем мешкання ОСОБА_8 ;
4) здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон в разі їх наявності, а в разі отримання паспорту (паспортів) для виїзду за кордон в подальшому в період існування зазначеного обов`язку невідкладно здати на зберігання суду;
5)цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.
На підставі ч.3 ст.202 КПК України доручити Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , і звільнити його з-під варти в залі судового засідання.
Копію ухвали передати для виконання в частині зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт органу внутрішніх справ замісцем проживання ОСОБА_8 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1