Справа № 199/6540/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001342 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, яке обґрунтовує тим, що обвинувачена станом на теперішній час продовжує підозрюватися у вчинені умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків, скоювати інші злочини.

Обвинувачена ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 , проти клопотання не заперечували.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, не зменшилися та до обвинуваченої не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.

Відповідно до практики ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій він зазнає судове переслідування та міжнародними контактами, особистості обвинуваченого, його моральними переконаннями.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети (рішення ЄСПЛ «Хайредінов проти України»). Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи.

Загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішеннях у справі «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», згідно з якою розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення.

За даним кримінальним провадженням, суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що остання обвинувачуються у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи умисному вбивстві, за який законом у разі доведення вини, обвинуваченої може бути призначено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, те, що вона не має на утриманні непрацездатних осіб, неповнолітніх або малолітніх дітей, на час затримання офіційно не працювала, відомості, що обвинувачена не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачена може переховуватися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду, істотно перешкоджати кримінальному провадженню, можливості скоювати інші злочини.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Суд, виходячи з практики ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченої, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.
У зв`язку з викладеним, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, не зменшилися та до неї не можуть бути застосовані більш м`які альтернативні запобіжні заходи.
Керуючись ст.ст.331,369-372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровська, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

- у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 лютого 2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілому для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

---------------------- -------------------------- ------------------------------

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3