УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця Вінницької області, Ямпільського району, м.Ямпіль, громадянина України, не одруженого, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2019 приблизно о 01.50 годині ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ще однією невстановленою особою, діючи за попередньою змовою, заздалегідь маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів відповідно до заздалегідь спланованих дій, розділивши при цьому свої злочинні ролі, а саме кожна особа усвідомлювала характер дій які вона повинна була виконати з метою досягнення єдиної спільної мети, під`їхали на автомобілі марки «Opel Astra», серебристого кольору, державний номерний знак Республіки Польщі « НОМЕР_1 », використовуючи при цьому з метою конспірації своїх злочинних дій державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала невстановлена особа, до будинку АДРЕСА_2 . При цьому заздалегідь визначивши предметом свого спільного злочинного посягання цінне майно, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_3 , та яка належить громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ще однією невстановленою особою, розуміючи, що реалізувати їх спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, в ніякий інший спосіб ніж шляхом проникнення до вищезазначеного житла, неможливо, а тому мали при собі заздалегідь приготовлені знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, яке надало б їм змогу здійснити проникнення до чужого житла.

Так, ОСОБА_5 з метою перевірки та обходу території, направився до вищезазначеної квартири першим, де впевнився, що їх спільному злочинному умислу нічого не заважає, про що сповістив іншим співучасникам.

Після чого, уже близько 02:50 години, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , зайшли через ворота до придворової території вказаного будинку, та після чого направились до вхідних дверей вищезазначеної квартири. В свою чергу невстановлена особа, залишалась в автомобілі з метою подальшого швидкого зникнення з місця вчинення правопорушення.

Реалізуючи свій злочинній намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_5 разом ОСОБА_9 , впевнившись що їх дії носять таємний характер, заздалегідь будучи підготовленими та маючи при собі ключі від зазначеної квартири, за допомогою яких, останні, проникли до квартири АДРЕСА_4 . При цьому останні створювали інсценування дій, пов`язаних зі взломом вхідних дверей квартири, а також в подальшому металопластикового вікна та ролетів, залишили альпіністське спорядження, яке нібито слугувало для проникнення до квартири через вікно з горища будівлі.

Далі перебуваючи уже безпосередньо в квартирі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , відшукавши грошові кошти, які знаходились в квартирі та належать гр. ОСОБА_8 , заволоділи ними, а саме в сумі: 689 775 доларів США, (що в еквіваленті на день вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 17 403 023 гривень); 1 952 400 Євро (що в еквіваленті на день вчинення кримінального правопорушення, відповідно до курсу НБУ складає 54 530 532 гривень); та 5 400 000 гривень НБУ. Загальна сума викрадених грошових коштів складає 77 333 555 гривень НБУ.

Заволодівши вищезазначеними грошовими коштами, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , близько 03.50 год., покинули місце вчинення ними кримінального правопорушення на вищезазначеному автомобілі марки «OpelAstra», серебристого кольору, д/н НОМЕР_2 , яким керувала невстановлена особа.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ще однією невстановленою особою, спричинили потерпілому ОСОБА_8 , матеріальний збиток в особливо великих розмірах.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочини, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у зв`язку з відсутністю постійного місця проживання на території м. Одеси, при цьому у підозрюваного може бути умисел переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки він усвідомлює, що санкція ч. 5 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років; підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів в подальшому так, як жодного свідка та потерпілого не допитано у судовому засіданні відповідно до ст.225 КПК України; є ризик вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення, так як підозрюваний офіційно не працевлаштований та у нього відсутнє постійне джерело доходу, вчинив корисний злочин.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Крім того, прокурор зазначив, що ризики, які наведено в клопотанні наявні та обґрунтовані.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вказавши що ризики прокурором не доведені, а саме: підозрюваний співпрацює зі слідством, не має можливості впливати на свідків та знищити будь-які докази, а також зазначив, що підозра не обґрунтована. Крім того зазначив, що не зрозуміло, як була визначена сума матеріальних збитків. Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та пояснив, що він знайомий з ОСОБА_7 , безпосередньо по своїй професійній діяльності, якою він займався до того, як його дружина знайшла роботу і він став сидіти вдома і доглядати за дітьми. Трач запропонував йому підробити, пояснивши що на підприємстві де він працює повинна бути перевірка і запропонував зайти в кабінет і винести деякі документи, зазначивши, що в цьому немає нічого страшного, та за це не буде будь яких наслідків. Також підозрюваний просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали, надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.09.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб та у особливо великих розмірах.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могли вчинити правопорушення.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.
Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, та те що, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, специфіку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави, а тому в даному випадку доцільним є застосування застави у розмірі тринадцяти тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі тринадцяти тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 24 973 000 (двадцять чотири мільйони дев`ятсот сімдесят три тисячі) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № 5435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача Державна казначейська служба України, МФО 820172, отримувач - ТУ ДСА України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів,наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду;

- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали становить 60 днів та обчислюється з дня постановлення ухвали 10.09.2019 року та припиняє свою дію 08.11.2019 року включно.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1