Справа № 646/2223/18
Провадження № 1-кп/645/251/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 19 вересня 2019 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В зв`язку з перебуванням члена судової колегії в найближчий час в щорічній тарифній відпустці на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, впливати на сторін кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просив врахувати особливу тяжкість злочину в якому останній обвинувачується та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечував, просив відмовити в його задоволенні, оскільки на даний час відсутні будь-які підстави для тримання обвинуваченого під вартою, ризики, перелічені прокурором належним чином необґрунтовані, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки даний запобіжний захід є доцільним та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою, судова колегія виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також приймає до уваги тяжкість інкримінованого йому злочину.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати шістдесят днів, у зв`язку з чим клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія -

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 01 листопада 2019 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.09.2019 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3