КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2517/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КПК: ст. 539 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено. Подання представника ДУ «Бучанська виправна колонія №85» про встановлення засудженому ОСОБА_7 адміністративного нагляду залишено без задоволення.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 21.12.2009 ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 187; п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 70; ст. 71 КК України на 16 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. Станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 хоч і відбув частини покарання, однак ставленням до праці та поведінкою не довів свого виправлення. За період відбування покарання ОСОБА_7 за ставлення до праці отримав лише 8 заохочень при наявності 11 стягнень, які хоч і погашені та зняті у встановленому законом порядку, однак не можуть свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування ним покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, засуджений вказує про те, що посилання суду першої інстанції, як на підставу відмови у задоволенні подання, не доведення ним своєю поведінкою виправлення, не відповідає дійсним обставинам. Зазначає, що за період відбування покарання в Держаній установі «Ладижанська виправна колонія № 39» мав 8 стягнень, які були зняті та погашені у встановленому порядку. Також протягом практичного усього часу перебування в ДУ «Ладижанська виправна колонія № 39» входив до ради колективу засуджених, працював, за що був 5 разів заохочений, а також переведений до установи відбування покарання з більш м`яким режимом утримання. В подальшому, на початку строку відбування покарання в Державній установі «Бучанська виправна колонія № 85», ОСОБА_7 отримав 2 стягнення, які також були погашені в установленому законом порядку. З квітня по липень 2018 року апелянт працював безкоштовно старшим днювальним першого відділення, та в подальшому, з серпня 2018 року по теперішній час працює вантажником на підприємстві «Авто-Стен» по виготовленню причепів до автомобілів. Працюючи на вказаному підприємстві ОСОБА_7 за сумлінне ставлення до роботи отримав 4 заохочення, а не 3, як вказано в наданій довідці ДУ «Бучанська виправна колонія № 85».
Тому апелянт вважає, що довів своєю поведінкою та сумлінним ставлення до праці виправлення. Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що шкодує про вчинене, критично ставиться до скоєного. Вважає, що судом також не враховано й те, що в засудженого є мати похилого віку, яка тяжко хвора.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно із ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 обчислюється з 07.09.2007, кінець строку відбування покарання 27.10.2020. Станом на 20.06.2019 невідбута частина покарання на день подання клопотання складає 1 рік 4 місяці 7 днів, тобто засуджений відбув частини призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_7 з 14.09.2010 по 05.01.2018 відбував покарання у Державній установі «Ладижанська виправна колонія № 39», де отримав 8 дисциплінарних стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, а також був працевлаштований прибиральником житлової зони, за що має 5 заохочень. З 05.01.2018 по теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Бучанська виправна колонія № 85», де допустив порушення вимог встановленого режиму відбування покарання, за що отрима 2 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. Також, засуджений був працевлаштований на виробництві установи вантажником на дільниці по виготовленню причепів ТОВ «АВТО-СТЕН», за що має 3 заохочення. Відповідно до наданої характеристики начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» ОСОБА_8 , ОСОБА_7 за час відбування покарання зарекомендував себе посередньо.

Доводи апелянта, про те, що на даний час він виправився, працевлаштований, при наявності, в сукупності, 11 стягнень, які хоч і погашені у встановленому порядку, однак вказують на можливість допущення ОСОБА_7 порушень встановлених правил поведінки, в тому числі й поза межами місць позбавлення волі.
Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_7 , оскільки його поведінка за час відбування покарання не завжди була сумлінною, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.
Суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України.
При цьому, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відносно ОСОБА_7 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

___________ _______________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2517/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КПК: ст. 539 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголосити 08 жовтня 2019 року о 09 годині 15 хвилин.

Судді:

___________ _______________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4