Справа № 342/900/19
Провадження № 1-кс/342/318/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання заступника начальника СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Городенківського відділу Тисменицької місцевої Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000148 від 05.08.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 06 серпня 2019 року поступило дане клопотання в кримінальному провадженні №0000148 від 05.08.2019 року.

Підтвердженням надання підозрюваному копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 06.08.2019 року та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка з датою, часом та підписом підозрюваного та його захисника про отримання клопотання.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 03.06.2019 року засуджений Тлумацьким районним судом за ч. 1 ст. 289 КК України до штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., тобто маючи не зняту та не погашену судимість належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин. А саме 04.08.2019 року близько 21.00 год., ОСОБА_5 прямував по вул. М.Грушевського у с. Чернятин, Городенківського району та проходив повз магазин «Колос», де неподалік приміщення вказаного магазину побачив ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 . Тоді, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та став з ним розмовляти. В ході розмови, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які ОСОБА_7 зберігав в правій кишені своїх штанів, про що ОСОБА_5 було відомо, так як він бачив як потерпілий діставав їх з кишені. Реалізовуючи свій злочинний намір, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 відкрито застосував щодо потерпілого ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме наніс ОСОБА_7 два удари кулаком правої руки в обличчя від яких потерпілий впав на землю. Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_5 користуючись безпорадним станом ОСОБА_7 , наніс йому ще один удар правою ногою в обличчя та два удари по тулубу. Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кінця,не реагуючи на прохання ОСОБА_5 припинити протиправні дії щодо нього, відкрито викрав із правої внутрішньої кишені штанів ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 900 грн. В подальшому, ОСОБА_5 з викраденими грошовими коштами покинув місце події та розпорядився ними у власних цілях, чим спричинив потерпілому

ОСОБА_7 , матеріальну шкоду в сумі 900 грн.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, раніше вчиняв злочини майнового характеру, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому ж кримінальному проваджені, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з вищенаведеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

Захисник та ОСОБА_5 заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також захисник наголошувала, що ризики зазначені в клопотанні є не підтвердженими та суперечать практиці ЄСПЛ. Мукан не заперечив, що був раніше знайомий з потерпілим ОСОБА_7 та, що знав про те, що той добре не чує.

Слідчий суддя, заслухавши осіб, які беруть участь в розгляді клопотання, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

До ЄРДР за №0000148 слідчим Городенківського ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області 05.08.2019 р. за вказаним фактом внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, попередня правова кваліфікація - ч.2 ст.186 КК України.

05.08.2019 року о 16-40 год. ОСОБА_5 було затримано.

06 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 2 КПК України - основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, та інші обставини в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.186 КК України. Згідно санкції ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Під час допиту підозрюваного 05.08.2019 року ОСОБА_8 визнав вину у скоєному та виклав всі обставини вчиненненого ним кримінального правопорушення.

Слідчим суддею враховується: суспільна небезпечність злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , що він є особою молодого віку, проживає за місцем реєстрації разом із батьками та двома сестрами, не одружений, офіційно ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання органом місцевого самоврядування характеризується посередньо.

Надані прокурором докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, прокурором і слідчим не надано суду доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що ступінь ризиків передбачених ст.177 КПК України не є такою істотною, що потребує обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім.

Виняткового випадку щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин справи та даних щодо його особи в їх сукупності, слідчий суддя не вбачає. Факту наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатньо для обрання особі запобіжного заходу у виді взяття під варту. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 тримання під вартою не виправдовує потреби досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Тому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із необхідністю покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131,132,176-179, 181, 183,184, 193, 194, 196, 203, 205, 209, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду (судді).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду (судді), за першою вимогою;

2) повідомляти прокурора, слідчого або суд (суддю) про зміну свого місця проживання;

3)утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками, експертами по вказаному кримінальному провадження крім, як під час проведення слідчих дій чи під час судового розгляду;

4) здати на зберігання заступнику начальника СВ Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітану поліції ОСОБА_6 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Звільнити ОСОБА_5 з тримання під вартою із зали судового засідання.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом - до 27 вересня 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання до Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відповідно до ст.181 КПК України за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1