Дата документу 11.09.2019 Справа № 554/37/19
У Х В А Л А
іменем України

11 вересня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 та прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 щодо нерозгляду клопотання від 28.08.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000002,-

В С Т А Н О В И В :

21 серпня 2019 року представник заявника звернувся до суду із вищевказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просив визнати бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 та прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невиконання вимог ст.220 КПК України під час розгляду клопотання від 28 серпня 2019 року; зобов`язати слідчого та прокурора відповідно до вимог ст.220 КПК України розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 від 28 серпня 2019 року та прийняти рішення з дотриманням вимог п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування скарги представник заявника адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що 28 серпня 2019 року він звернувся до слідчого та прокурора в кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року, в порядку ст.220 КПК України із клопотанням, в якому просив надати інформацію чи продовжено досудове розслідування, надати копію клопотання про звернення до суду для продовження терміну досудового розслідування та копію ухвали суду, а також щодо прийняття рішення відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України та закриття кримінального провадження, надання витягу з ЄРДР з відомостями про закриття кримінального провадження або направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 . Дане клопотання цього ж дня було вручено особисто слідчому, про що наявна відмітка на клопотанні. Прокурору клопотання направлено поштовою кореспонденцією.

Зазначає, що слідчий та прокурор клопотання від 28.08.2019 року не розглянули, відповіді не надали, чим, на думку особи, яка подала скаргу, порушили вимоги ч.2 ст.220 КПК України та не вчинили процесуальну дію. Посилається на те, що рішення про відмову у задоволенні клопотання мало бути оформлене постановою, однак слідчий та прокурор проігнорували вимоги КПК України, допустили бездіяльність, не надали відповіді та не винесли мотивованої постанови, а також не прийняли законне рішення відповідно до вимог ст.284 КПК України. На цій підставі просив задовольнити вимоги поданої скарги.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та представник заявника адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, надавши відповідні пояснення, просили скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності з доданими документами. Зі скаргою не погодився, зазначивши, що клопотання захисника ОСОБА_8 надійшло до слідчого 28.08.2019 року, за результатами розгляду слідчим на адресу захисника та підозрюваного спрямовано вмотивовану відповідь за вих.№Д-5186/02-2 від 29.08.2019 року. Разом із тим, 15.08.2019 року сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, в свою чергу, вручити відповідь на клопотання від 29.08.2019 року захиснику та підозрюваному особисто не виявилося можливим, оскільки останні для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не з`являються без пояснення жодних причини, через що відповідь надіслано адресатам поштою за їх адресами. Крім того, зазначив, що подання ОСОБА_4 клопотань, в яких містяться вимоги, які не передбачені КПК України, а також відверте небажання ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження розцінюються органом досудового розслідування як чергова спроба затягування строків досудового розслідування. З наведених підстав, просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000002 від 05.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.366 КК України.

28 серпня 2019 року адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , подав у вказаному кримінальному провадженні на адресу слідчого та прокурора клопотання в порядку ст.220 КПК України (а.с.4-5). Дане клопотання 28.08.2019 року особисто вручено слідчому, а прокурору направлено поштою (а.с.4, 6). Як вказує заявник, на момент звернення до суду відповіді не отримав (а.с.3).

Як слідує зі скарги, представник заявника адвокат ОСОБА_4 вказує на бездіяльність слідчого та прокурора щодо нерозгляду поданого ним клопотання від 28.08.2019 року, а саме невиконання вимог ст.220 КПК України щодо винесення мотивованої постанови за результатами розгляду, і фактично просить зобов`язати слідчого та прокурора розглянути вказане клопотання в порядку ст.220 КПК України, а також прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні відповідно до п.10. ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У судовому засіданні встановлено, що вищевказане клопотання надійшло до слідчого 28.08.2019 року (а.с.4, 15) та відповідно до листа слідчого №Д-5186/02-2 від 29.08.2019 року адвокату ОСОБА_4 та підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про те, що клопотання від 28.08.2019 року про надання відомостей щодо стану розслідування кримінального провадження №0000002 та з інших питань розглянуто, роз`яснено порядок обчислення процесуальних строків досудового розслідування, а також ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. При цьому зазначено, що питання продовження строків досудового розслідування, які на момент відкриття матеріалів сторонам в порядку ст.290 КПК України ще не сплинули, органом досудового розслідування не розглядалося. Разом із тим, до компетенції слідчого не належить вирішення питання щодо закриття кримінального провадження щодо підозрюваного, яке відповідно до абз.2 ч.4 ст.284 КПК України належить до виключної компетенції прокурора. Крім того, надати витяг з ЄРДР з відомостями про закриття кримінального провадження або про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 до суду немає можливості, оскільки на даний час вказані рішення прокурором не приймалися (а.с.17-18).

Отже, на момент розгляду скарги встановлено, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 від 28.08.2019 року в рамках кримінального провадження №0000002 після його отримання 28.08.2019 року слідчим було розглянуто у визначений строк, з дотриманням вимог КПК України, та про результати його розгляду заявнику направлена відповідь, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині.

Щодо вимог скарги про зобов`язання вчинити певні дії, то слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що по суті зміст частини вимог клопотання від 28.08.2019 року становлять питання з надання інформації щодо стану досудового розслідування, фактично адвокат просив надати йому інформацію, а не вчинити певну процесуальну дію, надання цьому підтвердження, надання витягу з ЄРДР, умовні конструкції тощо, які передбачають собою розгляд та надання відповіді в загальному порядку, тобто як звернення.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого та прокурора здійснити інші дії у тому обсязі, який наведений адвокатом ОСОБА_4 у клопотанні від 28.08.2019 року, зокрема, прийняти рішення про закриття кримінального провадження, так як відповідно до ст.ст.36, 40 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому, необхідно зауважити, що фактично заявник просить зобов`язати слідчого та прокурора прийняти конкретне процесуальне рішення - закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, кримінальний процесуальний закон, зокрема положення ст.ст.283, 284 КПК України, не визначають конкретного та чіткого строку здійснення ані слідчим, ані прокурором відповідних дій, в тому числі, щодо закриття кримінального провадження. А відтак, вказана у скарзі бездіяльність не може бути предметом оскарження слідчому судді.

Отже, з огляду на співвідношення вимог ст.220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема, встановленими ст.ст.36, 40 КПК України, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження, у тому числі затягування строків досудового розслідування тощо. У свою чергу, слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції слідчого, прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, порушені у даній скарзі питання виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді в зазначеній частині.

З усіх інших питань, порушених у клопотанні від 28.08.2019 року, слідчим надано чітку та вичерпну відповідь, вказані відповідні мотиви, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а також роз`яснено порядок ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що наданням відповіді з питань щодо стану досудового розслідування кримінального провадження від 29.08.2019 року не було порушено гарантій ОСОБА_3 та його захисника щодо рівності прав, як сторони кримінального провадження, зокрема, на подання клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.22, ст.220 КПК України).

Таким чином, посилання представника заявника на необхідність винесення слідчим постанови з постановлених у клопотанні від 28.08.2019 року питань є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, а також докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 220, 221, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 та прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 щодо нерозгляду клопотання від 28.08.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000002.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1