Справа №-613/1485/17 Провадження №-1-кп/613/27/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000641 від 19 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Гути Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 18 вересня 2017 року близько 18-00 години, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу магазину «Міраж», що розташований за адресою: смт.Гути вул.Центральна Богодухівського району Харківської області, в ході сварки, що виникла на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, умисно схопив за праву руку та наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на землю, а ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії наніс ОСОБА_8 декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя та умисно наніс один удар ногою в область лівої руки ОСОБА_8 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді чисельних синців на обличчі, забійної рани на верхні губі, синця на правій верхній кінцівці, саден на обличчі, які за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, перелому кісток носу без зміщення, який за ступенем тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3-х неділь (21 день ), осколкового перелому метафізу променевої кістки зі зміщенням уламків назад, яке за ступенем тяжкості кваліфікується, як середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнав, позов також не визнав, пояснив, що дійсно у вересні 2017 року він знаходився неподалік магазину «Міраж», розташованого в смт.Гути, де між ним та потерпілим виник конфлікт. Зазначив, що він в ході конфлікту лише штовхнув потерпілого ОСОБА_7 в плече, після чого останній впав на землю, при цьому він ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не наносив та перед конфліктом на тілі жодних тілесних ушкоджень він не бачив.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина в скоєному кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , які весь час послідовні та який пояснив, що 18 вересня 2017 року він знаходився біля магазину «Міраж» по вул.Центральній смт.Гути, де між ОСОБА_9 та ним виникла сварка, в ході якої вони обзивали один одного. В ході сварки ОСОБА_6 схопив лівою рукою його за зап`ястя та кулаком правої руки наніс йому два удари в ліву частину обличчя, після чого вони впали на землю та ОСОБА_6 наніс йому близько трьох ударів в обличчя. Потерпілий ОСОБА_7 уточнив, що коли він лежав на землі ОСОБА_6 , який стояв з лівого боку від нього, наніс йому удар ногою по руці, після чого він відчув хрускіт кістки та втратив свідомість. Зазначив, що сварка виникла з приводу звинувачень його ОСОБА_9 в крадіжці грошових коштів, якої насправді не було.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що відразу після подій, які сталися між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вона бачила останнього з пошкодженнями на обличчі, яке було в крові. ОСОБА_6 в цей час був поряд та підтвердив, що вони «побилися». Перед госпіталізацією ОСОБА_11 до лікарні, останній скаржився на біль в руці та повідомив, що саме ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження, з яким перед цим стався конфлікт.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що в вересні 2017 року вона бачила ОСОБА_11 , який сидів на лавочці неподалік від магазину «Міраж», обличчя у нього було в крові, при цьому поряд з ним знаходився ОСОБА_6 . Сторонніх осіб біля них не було. Самого конфлікту між вказаними особами вона не бачила.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18.09.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_7 просив прийняти міри реагування щодо гр. ОСОБА_6 , який 18.09.2017 р. близько 18 години поблизу кіоску «Міраж» в смт.Гути наніс йому тілесні ушкодження.

Висновком експерта № 188-БГ/17 від 20 вересня 2017 року, згідно якого у гр. ОСОБА_7 мали місце такі тілесні ушкодження: численні синці на обличчі, забійна рана на верхній губі, синець на правій верхній кінцівці, садна на обличчі, перелом кісток носа без зміщення, осколковий перелом метафіза променевої кістки зі зміщенням уламків назад. По ступеню тяжкості ушкодження, що малися у ОСОБА_7 кваліфікуються як: численні синці на обличчі, забійна рана на верхній губі, синець на правій верхній кінцівці, садна на обличчі як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (П.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6); закритий перелом кісток носа без зміщення як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3-х неділь (21 день) (П.2.3.3.Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6); осколковий перелом метафіза променевої кістки зі зміщенням уламків назад як тілесне ушкодження середньої тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день) (П.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6). Вищевказані ушкодження утворились від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути як кулаки рук людини так і взута нога людини. Тілесні ушкодження, що малися у ОСОБА_7 могли бути спричинені йому в період часу, вказаний в постанові, тобто 18.09.17р. Тілесні ушкодження, що малися у ОСОБА_7 утворились від нанесення йому сторонньою особою не менш ніж 8-10 травматичних впливів, з прикладенням сили, достатньої для їх виникнення. Власноручне спричинення гр. ОСОБА_7 вищевказаних ушкоджень виключене, вони також не могли утворитись внаслідок падіння останнього з висоти власного зросту. Вказаний в медичній документації діагноз струс головного мозку не був підтверджений об`єктивними даними: консультацією лікаря-нейрохірурга та даними об`єктивного дослідження: КТ головного мозку, ЕЕГ, РЕГ, ЕХО. Таким чином, вищевказаний струс головного мозку не може бути врахований при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, так як він не був підтверджений об`єктивними даними (П.4.6. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 р. №6)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 вересня 2017 року з участю потерпілого ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, в ході якого останній вказав на механізм нанесених йому ударів.

Висновком експерта № 199-БГ/17 від 29 вересня 2017 року, згідно якого згідно даним «Висновку експерта №188-БГ/17 у гр-на ОСОБА_7 мали місце такі тілесні ушкодження: численні синці на обличчі, забійна рана на верхній губі, синець на правій верхній кінцівці, садна на обличчі, перелом кісток носа без зміщення, осколковий перелом метафіза променевої кістки зі зміщенням уламків назад. Механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 на який він вказав під час проведення з ним слідчого експерименту 28.09.17р. відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у гр.. ОСОБА_7 : ушкодження, що малися у ОСОБА_7 утворилися від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути як кулаки рук людини так і взута нога людини, на що і вказав ОСОБА_7 . Враховуючи показання які ОСОБА_7 надав під час проведення з ним слідчого експерименту можна вважати, що між діями на які він вказав та тілесними ушкодженнями, які були вказані у висновку судового медичної експертизи №188-БГ/17, є наявний причинно-наслідковий зв`язок.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 5 жовтня 2017 року з участю ОСОБА_6 та фототаблицею до нього, в ході якого останній вказав на механізм нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_7 .

Висновком експерта №210-БГ/17 від 09.10.2017 року, згідно якого згідно даним «Висновку експерта №188-БГ/17 у гр.-на ОСОБА_13 мали місце такі тілесні ушкодження: численні синці на обличчі, забійна рана на верхній губі, синець на правій верхній кінцівці, садна на обличчі, перелом кісток носа без зміщення, осколковий перелом метафіза променевої кістки зі зміщенням уламків назад. Механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 на який вказав ОСОБА_6 під час проведення з ним слідчого експерименту 05.10.17р. не відповідає судово-медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у гр.. ОСОБА_13 : численні синці на обличчі, забійна рана на верхній губі, синець на правій верхній кінцівці, садна на обличчі, перелом кісток носа без зміщення, осколковий перелом метафіза променевої кістки зі зміщенням уламків назад, утворились від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючої поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але, такими предметами могли бути як кулак рук людини так і взута нога людини та не могли виникнути внаслідок падіння ОСОБА_13 з висоти власного зросту, на що вказав ОСОБА_6 . Враховуючи показання які ОСОБА_6 надав під час проведення з ним слідчого експерименту можна вважати, що між діями на які він вказав та тілесними ушкодженнями які були вказані у висновку судово-медичної експертизи №188-БГ/17, не має наявного причинно-наслідкового зв`язку.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15 листопада 2017 року з участю ОСОБА_6 та фототаблицею до нього, в ході якого останній вказав на механізм нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_7 .

Висновком експерта №244-БГ/17 від 15 листопада 2017 року, згідно якого згідно даним «Висновку експерта №188-БГ/17 у гр.-на ОСОБА_7 мали місце такі тілесні ушкодження: численні синці на обличчі, забійна рана на верхній губі, синець на правій верхній кінцівці, садна на обличчі, перелом кісток носа без зміщення, осколковий перелом метафіза лівої променевої кістки зі зміщенням уламків назад. Механізм спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , на який вказав підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення з ним слідчого експерименту 15.11.17р., не відповідає судово-медичним даним по механізму виникнення вищевказаних ушкоджень у ОСОБА_13 , а саме численні синці на обличчі, забійна рана на верхній губі, синець на правій кінцівці, садна на обличчі, перелом кісток носа без зміщення утворились від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але, такими предметами могли бути як кулаки рук людини так і взуті ноги людини та не могли виникнути внаслідок падіння ОСОБА_7 з висоти власного зросту, на що вказав ОСОБА_6 . При цьому необхідно відмітити не виключено, що осколковий перелом метафіза лівої променевої кістки зі зміщенням уламків міг виникнути і при падінні ОСОБА_7 з висоти зросту на ліву верхню кінцівку з дією травмуючої сили вздовж осі кінцівки. Враховуючи показання, які ОСОБА_6 надав під час проведення з ним слідчого експерименту 15.11.17р., між діями, на які він вказав та тілесним ушкодженням, які були вказані у висновку судово-медичної експертизи №188-БГ/17 на ім`я ОСОБА_7 , в цілому не має наявного причинно-наслідкового зв`язку.

Вислухавши потерпілого, обвинуваченого, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Невизнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні вказаного вище кримінального правопорушення, суд визнає як спосіб захисту та спробу уникнення відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, характеристику особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Богодухівської ЦРЛ не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Також слід зазначити, що згідно висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та він не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставин, які пом`якшують покарання для підсудного судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ст.122 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1, ч.2 КК України.

При цьому судом враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище, та приймаючи до уваги вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому на переконання суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 до суду було подано цивільний позов, в якому він просить суд стягнути з обвинуваченого на свою користь 1317 грн. 41 коп. матеріальної шкоди.

Позов мотивує тим, що у зв`язку зі спричиненням йому тілесних ушкоджень, він перебував на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «Богодухівська ЦРЛ» в період часу з 18.09.2017 року по 22.09.2017 року, а потім лікувався амбулаторно. Під час лікування ним були придбані ліки та медичні препарати на загальну суму 1317 грн. 41 коп.

Відповідно до змісту ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1317 гривень 41 копійка задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано відповідних виписок з медичних карт про призначення ліків, назви яких містяться у копіях чеків на придбання, що унеможливлює встановлення судом необхідності використання їх саме під час лікування тілесних ушкоджень, які були завдані внаслідок дій обвинуваченого. Таким чином, потерпілим не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження спричиненої йому матеріальної шкоди у заявленому розмірі.
Крім матеріальної шкоди, ОСОБА_7 посилається на заподіяння йому моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10 000 гривень.
Завдану моральну шкоду потерпілий мотивує тим, що внаслідок вчиненого злочину він пережив і переживає сильні душевні страждання, його звичайний життєвий устрій потерпів значних змін. Скоєний злочин негативно вплинув на його життя і здоров`я, завдав йому сильних душевних страждань. Також зазначає, що його стосунки з оточуючими людьми були порушені, кілька тижнів він змушений був з`являтися у громадських місцях з тілесними ушкодженнями на обличчі, що бачили не тільки його знайомі, а і сторонні особи. Крім того, він був змушений відвідувати правоохоронні органи, брати участь у слідчих діях. На даний час вказані обставини тривають, оскільки йому потрібно брати участь у судовому процесі. У поведінці відповідача відсутні жодні прояви каяття, ОСОБА_6 відмовляється відшкодовувати завдану шкоду взагалі, що підсилює душевні страждання ОСОБА_7 .

Частиною 1 ст.1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95 р., суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд погоджується з тим, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду в результаті протиправних дій обвинуваченого, потерпілий зазнав больових та душевних страждань, отримані ним тілесні ушкодження, обмежена можливість тривалий час користуватися ушкодженою рукою у побуті, при виконанні своїх трудових обо`язків призвели до істотних змін в його житті, порушення його життєвого ритму саме на певний період часу. Тому зважаючи на викладене вище, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позов щодо відшкодування завданої моральної шкоди в заявленому розмірі.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1, ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень. В задоволенні решти вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

СУДДЯ