Номер провадження: 11-сс/813/1949/19
Номер справи місцевого суду: 502/2282/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власниці майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власниці майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 12 листопада 2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000600 від 08 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 12 листопада 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 07.11.2019 року під час огляду місця події, а саме: транспортний засіб «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », в кузові якого міститься 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Вказаною ухвалою слідчого судді заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Арештований транспортний засіб «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », в кузові якого міститься 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші, залишено на зберігання на майданчику тимчасового тримання Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 долучено до матеріалів кримінального провадження №0000600.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді власниця арештованого майна ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі та повернути їй вилучене майно.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що:

-власниця арештованого майна не була сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого;

-правові підстави накладення арешту, які зазначені в ухвалі слідчого судді, є такими, що не відповідають вимогам закону;

-на час розгляду клопотання слідчого підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України нікому пред`явлена не була, не доведена істотна шкода або інші кваліфікуючі ознаки цього злочину;

-слідчий суддя не мав повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною та не скоювала жодних неправомірних дій;

-клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна було розглянуто з порушенням дводенного строку, передбаченого ч.1 ст.172 КПК України;

-власниця арештованого майна нічого не перевозила, а лише передала транспортний засіб у користування своєму чоловікові ОСОБА_10 ;

-слідчим суддею не з`ясовано належним чином, що на місці, звідки набирався пісок, КП «Бірюза» проводить роботи по будівництву стоянки, а лишній пісок частково перевозився до загальноосвітніх шкіл Кілійського району на їх прохання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи власниці майна ОСОБА_8 про те, що вона не була сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого, з таких підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що згідно телефонограми від 12 листопада 2019 року до Кілійського районного суду Одеської області викликалася особа, у якої було вилучено транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_10 , який є чоловіком власниці майна. (а.с. 21).

Крім цього, ОСОБА_10 12 листопада 2019 року надав до Кілійського районного суду Одеської області заяву, в якій просив у клопотання слідчого відмовити та розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що в матеріалах клопотання були відсутні засоби зв`язку з власником майна, апеляційний суд вважає, що у відповідності до ст.135 КПК України, член сім`ї власника майна був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

Вимога апеляційної скарги про відсутність у слідчого судді повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною та не скоювала жодних неправомірних дій, є такою, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що на теперішній час СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000600 від 08 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що 07.11.2019 року автомобіль марки «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_10 здійснював перевезення пісчано - ракушової суміші, яка була видобута з пляжу в рекреаційні зоні с. Приморське Кілійського району Одеської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 за усною домовленістю з ОСОБА_10 на автомобілі марки «МАЗ 5549» приїхали на пляж в рекреаційну зону с. Приморське Кілійського районну з метою видобутку та перевезення пісчано-ракушової суміші.

В подальшому ОСОБА_11 за допомогою навантажувача трактора «Т-150» завантажив в кузов автомобіля «МАЗ 5549» пісчано - ракушову суміш загальною вагою 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів, після чого направився в бік м. Кілія Одеської області. По дорозі автомобіль «МАЗ 5549» був зупинений головним державним інспектором відділу рибоохоронного патруля № 2 Чорноморського басейнового управління державного агентства рибного господарства України та останнім складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 85 КУпАП України.

07.11.2019 року, під час складання протоколу огляду місця події на ділянці вул. Набережна в с. Приморське Кілійського району Одеської області біля електричної опори № 35, слідчим Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області виявлено та вилучено автомобіль марки «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », в кузові якого містилося 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші, а також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який зберіг на собі сліди вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

08.11.2019 року постановою слідчого були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні: транспортний засіб «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » в кузові якого знаходиться 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий у своєму клопотанні вказує на те, що автомобіль марки «МАЗ 5549» синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », в кузові якого міститься 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є засобом вчинення злочину та зберіг на собі його сліди.

Майно на яке накладено арешт, а саме: «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » в кузові якого міститься 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші, залишено на зберігання на майданчику тимчасового тримання Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000600, внесеному 08.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що транспортний засіб «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » в кузові якого знаходиться 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, його фактичних обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що транспортний засіб «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » в кузові якого міститься 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші є засобом вчинення злочину, а тому відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки є засобом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею з порушеннями строків, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ст. ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням 08 листопада 2019 року в останній робочий день тижня - п`ятницю.

12 листопада 2019 року в другий робочий день тижня вівторок, була постановлена ухвала, якою накладено арешт на транспортний засіб «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » в кузові якого знаходилося 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене апеляційний суд не вбачає порушення слідчим суддею строків розгляду клопотанням про арешт майна.

Тверджень представника власника майна про те, що пісок перевозився на прохання загальноосвітніх шкіл Кілійського району, а на місці, звідки брався пісок, проводить будівельні роботи КП «Бірюза», що виключає неправомірні дії щодо незаконного видобутку піску, апеляційний суд вважає необгрунтованими з огляду на те, що жодним чином не підтверджено, яке відношення ОСОБА_10 має до КП «Бірюза».

На підставі викладеного, апеляційний суд не вбачає належних доказів, які б підтверджували співпрацю ОСОБА_10 з КП «Бірюза» по перевезенню пісчано ракушової суміші.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт автомобіля «МАЗ 5549», синього кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 » в кузові якого міститься 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) кілограмів пісчано-ракушової суміші та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги власниці майна ОСОБА_8 щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_8 , з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення арештованого майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга власниці майна ОСОБА_8 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями170-173, 309, 376, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу власниці майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 12 листопада 2019 року, якою було накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000600 від 08 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3