ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 623/2507/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2589/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.2,3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 08 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_12 , без участі потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 06 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 06 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця села Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)30 жовтня 2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винним та призначено покарання:
-за частиною 2 статті 185 КК України у виді 2 (ДВОХ) років позбавлення волі,
-за частиною 3 статті 185 КК України у виді 4 (ЧОТИРИ) років позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (ЧОТИРИ) роки.
Відповідно до частини 4 статті 70 КК України частково у виді 2 (ДВОХ) місяців позбавлення волі приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (ЧОТИРИ) роки 2 (ДВА) місяці.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП відсутній, уродженця міста Ізюм, Харківської області, українця, громадянина України, який є особою з інвалідністю 2 групи, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1)11 жовтня 2007 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 1 статті 190 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням статті 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік;
2)13 квітня 2012 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 1 статті 186 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
3) 04 вересня 2012 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 3 статті 185, стаття 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 01 липня 2014 року з Холодногірської ВК №18 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 червня 2014 року на підставі статті 1-Г Закону України «Про амністію» та Закону України «Про внесення змін про застосування амністії в Україні» від 06 травня 2014 року,
4) 15 серпня 2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (ТРИ) роки.
Відповідно до частини 4 статті 70 КК України частково, у виді 6 (ШЕСТИ) місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (ТРИ) роки 6 (ШІСТЬ) місяців.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця села Долина, Слов`янського району, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
1) 07 грудня 1993 року Зміївським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 206 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
2) 24 вересня 1996 року Ізюмським міським судом Харківської області за частиною 2 статті 140 КК України до 1 року позбавлення волі,
3) 26 березня 1999 року Ізюмським міським судом Харківської області за статтею 114 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі статті 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
4) 01 березня 2000 року Балаклійським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 140, частиною 1 статті 229-6, статті 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі;
5) 05 листопада 2013 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 2 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання іспитовим строком на 2 роки;
6) 16 червня 2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 2 статті 185, стаття 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
7) 25 вересня 2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років 6 позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (ТРИ) роки 6 (ШІСТЬ) місяців.
На підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково у виді 6 (ШЕСТИ) місяців позбавлення волі приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (ЧОТИРИ) роки.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженця міста Ізюм, Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, з повного загальною середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимого:
1) 05 грудня 1999 року Ізюмським міським судом Харківської області за частиною 2 статті 140 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі статті 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік;
2) 10 серпня 2000 року Ізюмським міським судом Харківської області за частиною 2 статті 140, частиною 3 статті 140, статті 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
3) 13 травня 2002 року Ізюмським міським судом Харківської області за частиною 2 статті 185, статті 71, 107 КК України до 3 років позбавлення волі;
4) 22 червня 2006 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
5) 26 листопада 2009 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 2 статті 187, статтею 395, статті 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
6) 29 березня 2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 1 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
7) 30 жовтня 2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 3 статті 185, стаття 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

за епізодами в квітні 2018 року у КЖРЕП-1 та в травні 2018 року у КЖРЕП-1, визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (ЧОТИРИ) роки 6 (ШІСТЬ) місяців.
Відповідно до частини 4 статті 70 КК України частково у виді позбавлення волі на строк 3 (ТРИ) місяці приєднано покарання, призначене вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року.
На підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано покарання у виді 3 місяців позбавлення волі по епізоду крадіжки у гр. ОСОБА_13 від 12 лютого 2019 року, остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (П`ЯТЬ) років.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженця міста Ізюма, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (ЧОТИРИ) роки.
Застосовано до ОСОБА_8 вимоги статті 75 КК України і звільнено його від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку 2 (ДВА) роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 до набранням вироком законної сили запобіжний захід не обрано.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України ОСОБА_11 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2019 року по 21 червня 2019 року в строк покарання згідно протоколу затримання від 13 лютого 2019 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного взяття під варту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Цивільні позови у кримінальному провадженні відсутні.
Стягнуто з ОСОБА_11 судові витрати за проведення судових експертиз №2/191СЕ-19 від 27 лютого 2019 року в розмірі 2002 гривні 00 копійок, які підлягають перерахуванню до державного бюджету (одержувач: Держава, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 899998, УК в Слобідському районі м. Харкова, банк: Казначейство України), судові витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №571/19 від 18 лютого 2019 року в розмірі 300 гривень 00 копійок, які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок ОСОБА_14 (рахунок НОМЕР_5 ), номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №1921/18 від 26 червня 2018 року в розмірі 300 гривень 00 копійок, №1697/18 від 04 червня 2018 року в розмірі 300 гривень 00 копійок, всього 600 гривень 00 копійок, які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок ОСОБА_14 (рахунок НОМЕР_5 ), номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2903/18 від 25 жовтня 2018 року в сумі 300 гривень 00 копійок, які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок ОСОБА_14 (рахунок НОМЕР_5 ), номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз №1682/18 від 31 травня 2018 року в сумі 300 гривень 00 копійок, №1686/18 від 05 червня 2018 року в сумі 300 гривень 00 копійок, всього 600 гривень 00 копійок, які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок ОСОБА_14 (рахунок НОМЕР_5 ), номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року на дорожню сумку «DINGDA», перфоратор марки «Буран», моделі ПР-20140В та гроші у сумі 213 гривень купюрами НБУ номіналом 200, 10, 2 та 1гривні.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 березня 2018 року на двостворчасті металеві ворота, розміром 120х180 см кожна створка, загальною вагою 220 кг.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2018 року на металевий візок, металеву кришку твердопаливної печі, двоє дверцят з твердопаливної печі, граблі - 3 шт., лопати - 2 шт., сапачки - 3 шт., стаместку - 1шт та лист металу розмірами 25х40 см. загальною вагою 52 кг 700 г.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 червня 2018 року на металеву трубу, довжиною 1,88 м., діаметром 10 см., вагою 15 кг., фрагмент металу вагою 60 кг.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2018 року на металеву трубу довжиною 5 м, діаметром 10 см, вагою 37,5 кг, чотири металеві пластини розмірами 1,5x0,5 м, загальною вагою 88 кг.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року на 6 металевих каркасів розмірами 40x45x17см. та металевий каркас розміром 1,2x1,15x0,92м., загальною масою 95,42 кг.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що на початку лютого 2018 року, в нічний час, більш точна дата та час слідством не встановлені, ОСОБА_7 , знаходячись по провулку Північному в місті Ізюмі, Харківської області, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, незаконно, шляхом вільного доступу, проник на частково неогороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , де впевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, шляхом зняття з петель, таємно викрав одні двохстворчаті металеві ворота, розміром 120x180 см. кожна створка окремо, загальною масою 220 кг., що належать ОСОБА_15 , загальна вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1697/18 від 04 червня 2018 року, становить 1313 гривень 40 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, наприкінці квітня 2018 року, в нічний час, більш точна дата та час слідством не встановлені, ОСОБА_7 , знаходячись по вулиці Дружби в місті Ізюмі, діючи з корисливих мотивів, повторно з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою та спільно зі своїми знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , незаконно, шляхом зриву дерев`яних дощок з віконного отвору, разом з ОСОБА_11 проникли до приміщення котельні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , де за допомогою заздалегідь заготовленої пилки по металу таємно викрали шляхом спилювання дві металеві труби та металевий предмет, що є частинами опалювальних котлів, загальною масою 60 кг., що належать Комунальному житлово ремонтно-експлуатаційному підприємству - 1, загальна вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1682/18 від 31 травня 2018 року, становить 358 гривень 20 копійок, а ОСОБА_10 в цей час знаходився ззовні та спостерігав, щоб їх дії не були помічені сторонніми особами, після чого разом зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили КЖРЕП-1 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, на початку травня 2018 року, в нічний час, більш точна дата та час слідством не встановлені, ОСОБА_7 , знаходячись по вулиці Дружби в місті Ізюмі, Харківської області, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_10 , незаконно, через віконний отвір проникли до приміщення котельні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , де таємно викрали шляхом зняття руками два фрагменти металу, що є частинами опалювальних котлів, загальною масою 120 кг., що належать Комунальному житлово ремонтно-експлуатаційному підприємству - 1, загальна вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1682/18 від 31 травня 2018 року, становить 716 гривень 40 копійок. В цей час ОСОБА_10 знаходився зовні та спостерігав, щоб їх дії не були помічені сторонніми особами, після чого разом зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили КЖРЕП-1 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, в період часу з 02 травня 2018 року по 03 травня 2018 року, в нічний час, більш точна дата та час слідством не встановлені, ОСОБА_7 знаходячись по вулиці Дружби в місті Ізюмі, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , незаконно, через віконний отвір разом з ОСОБА_11 проникли до приміщення котельні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , де таємно викрали шляхом зняття руками два фрагменти металу, що є частинами опалювальних котлів, загальною масою 163 кг., що належать Комунальному житлово ремонтно-експлуатаційному підприємству - 1, загальна вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1682/18 від 31 травня 2018 року, становить 973 гривні 11 копійок, а ОСОБА_10 в цей час знаходився зовні та спостерігав, щоб їх дії не були помічені сторонніми особами, після чого разом зникли з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили КЖРЕП-1 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 13 травня 2018 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись по вулиці Широкій в селі Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , незаконно проникли на неогороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , де впевнившись, що за їхніми діями ніхто не слідкує, шляхом зриву за допомогою металевої арматури навісного замка, проникли до нежитлового будинку, що знаходиться на даній території, з якого таємно викрали металевий візок, металеву кришку твердопаливної печі, двоє дверцят з твердопаливної печі, граблі - 3 штуки, лопати - 2 штуки, сапачки - 3 штуки, стамеску - 1 штуку та лист металу розмірами 25x40см., загальною масою 52,7 кг., що належать ОСОБА_16 , загальна вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1686/18 від 05 червня 2018 року становить 329 гривень 38 копійок, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також, в період часу з 01 червня 2018 року по 02 червня 2018 року, в денний час, ОСОБА_7 , знаходячись по в`їзду Ювілейному в місті Ізюмі, Харківської області, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, незаконно, неодноразово, приблизно 5-6 разів, більш точна кількість досудовим розслідуванням не встановлена, проник на огороджену територію ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод», який розташований за адресою: Харківська область, місто Ізюм, в`їзд Ювілейний, №1, де впевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, таємно викрав 4 металеві труби, 4 металеві пластини та 9 металевих прутів, загальною масою 283 кг., що належать ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод», загальна вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1921/18 від 26 червня 2018 року, становить 1689 гривень 51 копійку, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 , 11 жовтня 2018 року, в денний час, знаходячись по в`їзду Ювілейному в місті Ізюмі, Харківської області, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_9 , незаконно проникли на огороджену територію ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод», який розташований за адресою: Харківська область, місто Ізюм, в`їзд Ювілейний, №1, де впевнившись, що за їхніми діями ніхто не слідкує, таємно викрали 6 металевих каркасів розмірами 40x45x17 см. та металевий каркас розміром 1,2x1,15x0,92 м., загальною масою 95,42 кг., що належать ВАТ «Ізюмський тепловозоремонтний завод», загальна вартість яких, відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи № 2903/18 від 25 жовтня 2018 року, становить 596 гривень 37 копійок, якими розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ВАТ «ізюмський тепловозоремонтний завод» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_11 , повторно, 12 лютого 2019 року, в період приблизно з 18 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин, більш точний час слідством не встановлений, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна з метою збагачення, діючи із корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до замку, проник у будинок за адресою: АДРЕСА_9 , де усвідомлюючи, що його дії ніким не замічені, таємно викрав дорожню сумку «DINGDA» 936, вартістю відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №571/19 від 18 лютого 2019 року в сумі 248 гривень 32 копійки, перфоратор марки «Буран», моделі ПР-20140В, вартістю відповідно до висновку тієї ж судово - товарознавчої експертизи в сумі 1629 гривень 32 копійки, а також гроші в сумі 400 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2277 гривень 64 копійок, після чого залишив місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказані дії
- ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена потворно, за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення;
- ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення;
- ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення;
- ОСОБА_11 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення;
- ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, в частині зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що Закон України 2016-8 від 18.05.2017 року, яким частина 5 ст.72 викладена в редакції, згідно якої зарахування строку попереднього ув`язнення необхідно здійснювати із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі, є неконституційним та не може бути застосованим щодо нього.

Крім того, на вищевказаний вирок була також подана апеляційна скарга прокурора, яка з урахуванням уточнень, містить прохання про зміну вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме закону, який не підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , виключивши з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на призначення покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України. Просив вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2018 року виконувати самостійно.

Вважати ОСОБА_11 засудженим до покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати покарання у виді 6 місяців та вважати ОСОБА_17 остаточно засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі. Апеляційну скаргу прокурора вважав такою, що не підлягає задоволенню.

Прокурор просив про задоволення його апеляційної скарги, та про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 .

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_12 вважали, що у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та обвинуваченого ОСОБА_9 , думку інших обвинувачених та захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях та фактичні обставини їх вчинення в апеляційних скаргах не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ч.4 ст.70 КК України, то колегія суддів знаходить їх такими, що ґрунтуються на законі та матеріалах справи і вважає їх такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, частиною 4 статті 70 КК України встановлено, що передбачені нею правила призначення покарання застосовуються у разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за іншим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Як вбачається з практики Верховного Суду, коли особа щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Вивченням матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 30.10.2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки.

В подальшому, ОСОБА_7 після винесення вироку Ізюмським міськрайонним судом Харківської області від 30.10.2018 року вчинив інші кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України у період з початку лютого 2018 року по 11.10.2018 року та засуджений із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до реальної міри покарання до 4 років позбавлення волі.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора про те, що у такому випадку кожен вирок повинен виконуватися самостійно.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться відомості щодо скоєння ОСОБА_11 кримінального правопорушення наприкінці квітня 2018 року (крадіжка з котельні, яка належить КЖРЕП 1, двох металевих труб та металевих предметів, що є частинами опалювальних котлів) та в період з 02.05.2018 і 03.05.2018 (крадіжка з котельні, яка належить КЖРЕП 1, двох фрагментів металу, що є частинами опалювальних котлів), а також 12.02.2019 крадіжку у ОСОБА_13 ).

Враховуючи позицію Верховного суду, який у своїй практиці робив висновки про те, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність застосування до ОСОБА_11 ч.4 ст. 70 КК України та про задоволення вимог прокурора.

Що стосується вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 щодо зарахування у строк покарання строку знаходження останнього під вартою із розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні обмеження волі, то колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки 21.06.2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті», і, таким чином, після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто з 21.06.2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, у зв`язку з чим вимога апелянта не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності зміни вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2019 року в частині застосування до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 положень ч. 4 ст.70 КК України. В іншій частині вирок суду вважає за необхідне залишити без змін.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Змінити вищевказаний вирок, виключивши з його мотивувальної та резолютивної частин посилання на призначення покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.

Вважати, ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2018 року виконувати самостійно.

Вважати ОСОБА_11 засудженим до покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати покарання у виді 6 місяців та вважати ОСОБА_11 остаточно засудженим до 5 років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4