Справа № 457/815/19
провадження №1-кп/457/105/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду До Трускавецького міського суду Львівської області 25 липня 2019 року надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
особи відносно якої вирішується
питання про застосування заходів
медичного характеру ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності постановами Трускавецького міського суду Львівської області від 22 лютого 2019 року та 07 березня 2019 року за вчинення відносно своєї матері ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство), на шлях виправлення не став та вчинив злочин за наступних обставин. 15 квітня 2019 року в післяобідній час ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, безпідставно створив словесний конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якого словесно ображав та принижував її, виражаючись нецензурною лайкою, а також залякував та погрожував фізичною розправою. Внаслідок таких дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_7 зазнала погіршення якості життя а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе. Продовжуючи свої протиправні дії, 16 квітня 2019 року у післяобідній час, 17 квітня 2019 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, безпідставно створив словесний конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якого словесно ображав та принижував її, виражаючись нецензурною лайкою, а також залякував та погрожував фізичною розправою. Внаслідок таких дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_7 зазнала погіршення якості життя а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №246 від 19 червня 2019 року ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії з наростаючими змінами (дефектом) особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, оскільки факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, ОСОБА_3 доведений, але у зв`язку із тим, що останній в момент вчинення кримінального правопорушення перебував в хворобливому стані (параноїдальна шизофренія) не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та відносно нього потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру.
ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру, вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся у вчиненому.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти застосування до його підзахисного примусових заходів медичного характеру.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, претензій до ОСОБА_3 немає, у вирішенні клопотання покладається на думку суду.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 дійсно 16 та 17 квітня 2019 року ображав свою матір, виражався нецензурними словами у її адресу, голосно кричав до неї, через що вона голосно плакала, а потім скаржилася на погіршення стану здоров`я.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що дане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Вина ОСОБА_3 у пред`явленому йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в ході дослідження доказів по справі.
Таким чином, дії ОСОБА_3 , які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.
Разом з тим, ОСОБА_3 , згідно з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 246 від 19 червня 2019 року року ОСОБА_3 страждає хронічними психічними захворюваннями у формі параноїдальної шизофренії з наростаючими змінами (дефектом) особистості. Не може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. У період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку
Згідно з довідкою Трускавецької міської лікарні ОСОБА_3 перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-психіатра з діагнозом: Параноїдна шизофренія, безперервний перебіг.
Згідно з ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Як вбачається зі змісту ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, мало місце і вчинене ОСОБА_3 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376, 503, 512, 513, 516 КПК України, ст. 92-94 КК України, суд,-
у х в а л и в:
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Трускавець Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом..
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1