Справа № 452/2615/19
Провадження № 1-кп/452/381/2019
ВИРОК
іменем України

10 вересня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000526 від 25.07.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Викоти Самбірського району Львівської області та жительки АДРЕСА_1 ; українки, громадянки України; із середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, одруженої, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 25.07.2019 року о 10.00год. на дорозі неподалік будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистої неприязні, вчинила конфлікт із ОСОБА_4 , під час якого схопила останню за частину волосся голови та вирвала його, спричинивши потерпілій легке тілесне ушкодження.

Судом зазначене обвинувачення визнається доведеним внаслідок з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, - у результаті аналізу показань обвинуваченої та потерпілої у судовому засіданні, свідків, доказів досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що передбачено ч. 1 ст. 125 КК України.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із пояснень допитаної судом самої обвинуваченої ОСОБА_5 , яка свою провину у вчиненні злочину не визнала і пояснила, що того дня 25.07.19р. зранку перед десятою годиною вона йшла на свій город, а попереду із відром яблук проходила ОСОБА_4 , котра першою почала її ображати та обзивати нецензурними словами. У свою чергу ОСОБА_5 відповіла «закрийте рота і не обзивайтесь», розвернулась та пішла додому; тілесних ушкоджень потерпілій вона не наносила і конфлікт на цьому закінчився.

Суд на такі пояснення вважає, що ОСОБА_5 своїми показаннями про невизнання вини на досудовому слідстві та в суді має намір пом`якшити відповідальність чи уникнути її за вчинене та використала таке поводження як спосіб захисту; на переконання суду за сукупністю досліджених і далі викладених доказів є визначальним у встановленні суспільної небезпечності та характеру вчиненого особою стосовно потерпілої ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, оскільки в її поясненнях не міститься жодних аргументів на її виправдання і нічим іншим це не підтверджено.

Вина обвинуваченої установлена показаннями допитаної судом потерпілої ОСОБА_4 , що 25.07.19р. о 10.00год. несла у відрі яблука висипати на свій город, а позаду йшла обвинувачена ОСОБА_5 , котрій вона сказала «чого Ти за мною ходиш?» і в цей момент остання безпричинно напала на неї та схопила за волосся і почала шарпати; ОСОБА_4 захищалася відром, але втратила на якусь мить орієнтацію, впала на ліве плече; у результаті отримала садна, синець та жмут вирваного волосся із голови зліва, також роздерті зліва чоло і ніс.

Однаковим зверненням потерпілої у формі заяви від 25.07.2019р. до Самбірського відділу поліції про прийняття заходів до сусідки ОСОБА_5 , яка 25.07.2019 року на сільській вулиці Топольній напала та побила її. Цього ж дня о 15.33год. зазначена заява ОСОБА_4 була внесена до ЄРДР за №0000526.

Показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 25.07.19р. вона була в селі у матері ОСОБА_4 та о 10.00год. вийшла на вулицю через її викрики, що її побила сусідка ОСОБА_5 ; потім вона вимірювала тиск (200на100), побачила подряпини на носі та чолі, на голові матері волосся було розтріпане, а в руці тримала жмуток власного волосся; як наслідок викликала працівників поліції.

Аналогічним показаннями свідка ОСОБА_8 , що того дня зранку через вікно вона бачила як проходила сусідка ОСОБА_4 і слідом за нею йшла інша сусідка ОСОБА_5 , вона вийшла на вулицю подивитись і за декілька хвилин поверталась ОСОБА_9 плачучи, волосся її було розпатлане, хустина була у руці чи на плечах. Тоді вона разом із ОСОБА_7 надавала потерпілій медичну допомогу та викликали працівників поліції.

Висновком експерта Старосамбірського відділення КЗ ЛОР ЛОБСМЕ №109 від 30.07.2019 року, яким встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 виявлено підшкірну гематому потилицевої ділянки голови, та синець в ділянці лівого плеча. Вказані ушкодження утворилися в результаті контакту з твердими предметами, гематома волосистої частини голови могла утворитися від дії твердого предмету кулака, а синець на лівому плечі міг утворитися у результаті падіння та удару до твердого предмету. Ушкодження по давності утворення можуть відповідати часу 25.07.2019 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 08.08.2019 року та доданого до нього відеозапису на CD- диску, вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 розказує та показує як саме та при яких обставинах ОСОБА_5 наносила їй удари.

Тому з об`єктивної сторони обвинувачена ОСОБА_5 вчинила нанесення легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 . Із суб`єктивної сторони умисел особи був спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, на що вона не мала права; кваліфікація дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України є вірною і вона повинна за це понести кримінальну відповідальність у встановленому порядку.

При цьому суд звертає увагу на те, що як потерпіла так і свідки надали суду однакові показання, послідовні і без розбіжностей; у тому числі про деталі вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, - про час, місце, наявність обставин вчиненого і фактів, що мають значення для кримінального провадження. Наведені вище їх показання узгоджуються між собою, не містять протиріч і сумнівів; а також суд констатує, що вони узгоджуються у тому числі з висновком судово-медичного експерта, слідчим експериментом, змістом власноручно написаної заяви потерпілої та даними Витягу із ЄРДР.

Розглядаючи кримінальну справу в межах установленого звинувачення обвинуваченій ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із позицією виправдання обвинуваченої; із урахуванням особи ОСОБА_5 , поведінки до і після вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу.

При вивченні особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягалася.

Пом`якшуючих вину обставин у діях обвинуваченої немає.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченій судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Отже, щодо призначення покарання ОСОБА_5 суд прийшов висновку виходячи із тяжкості вчиненого, обставин вчинення, беручи до уваги особу винної, її поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення та інших обставин; що виправлення обвинуваченої можливе при застосуванні до неї покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - що на переконання суду є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судові витрати відсутні; питання речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ DVD-R диск залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя