Ухвала

9 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 137/97/18
провадження № 51-2432 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155,
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 порушила питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку, а також просить поновити

їй строк касаційного оскарження.
Перевіривши надані потерпілою матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), та за відсутності підстав для його поновлення.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Так, ухвалу Вінницького апеляційного суду, якою вирок Літинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року залишено без зміни, постановлено

13 лютого 2019 року. 24 червня 2019 року потерпіла звернулася з касаційною скаргою на вказані судові рішення. Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 травня 2019 року касаційну скаргу потерпілої через невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду потерпіла направила нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПК не дотрималася

та недоліків, пов`язаних зі змістом касаційної скарги не усунула, а тому ухвалою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 2 липня 2019 року її касаційну скаргу було повернуто.
ОСОБА_4 повторно звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду

і порушує питання про поновлення пропущеного строку, при цьому доводів

на обґрунтування поважності причин пропуску такого строку взагалі не наводить.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення потерпілій ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
постановив:
Відмовити потерпілій ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу потерпілої на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від

13 лютого 2019 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3