УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 127/23789/17
провадження № 51-5301ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , до якого застосовано примусовий захід медичного характеру, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003381, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Суть питання
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відмовлено та закрито кримінальне провадження №0003381.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, ухвалу місцевого суду змінено, у частині застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, шляхом госпіталізації його до психіатричного закладу із звичайним наглядом. В решті ухвалу суду залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року і залишити в силі вищевказане рішення місцевого суду.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону у касаційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, в частині порушених прав ОСОБА_5 на захист, обмежившись загальними фразами, не конкретизував, які саме слідчі дії, стосовно останнього, були проведені без участі захисника та як результат цих слідчих дій вплинув на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали апеляційного суду.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги прокурора.
Відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені захисником у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 цього Кодексу, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , до якого застосовано примусовий захід медичного характеру, залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3