ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/7488/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №2 -

ВСТАНОВИВ:
26.11.2019 року слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_2 заявила самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №2 щодо не розгляду клопотання. Враховуючи, що ОСОБА_3 відносно слідчого судді ОСОБА_2 подано декілька скарг до Вищої ради правосуддя, остання просить усунути її від розгляду вказаної скарги, з мотивів дотримання права скаржника на справедливий судовий розгляд.
Дослідивши заяву про самовідвід, матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь-яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання ЄСПЛ часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).
Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру, § 118; Micallef проти Мальти, § 93).
У рамках суб`єктивного підходу ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру, § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).
Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку слідчого судді ОСОБА_2 , а також встановити чи може її оцінка доводів вважатись об`єктивно виправданою (Ferrantelli і Santangelo проти Італії, § 58; Padovani проти Італії, § 27).
Слідчий суддя ОСОБА_2 у заяві про самовідвід зазначає, що декілька разів слідчим суддею ОСОБА_2 було постановлено ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргами ОСОБА_3 , які були скасовані Київським апеляційним судом. Крім того, ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя подано декілька скарг щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_2 з посиланням на те, що суддя безпідставно затягує розгляд його скарг та незаконно відмовляє йому у доступі до правосуддя.
Вріховуючи наведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що ч. 5 ст. 80 КПК України заявлений самовідвід є вмотивованими, оскільки у даному випадку можуть мати місце ознаки п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України і з метою їх усунення та безумовного дотримання права скаржника на справедливий суд, слідчий суддя підлягає відводу.
Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Заяву слідчого судді ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_2 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури №2.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_4