Номер провадження: 11-кп/813/1032/19
Номер справи місцевого суду: 500/5161/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя: ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 24 жовтня 2018 року, про направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 04.02.2016 року, яким ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі,
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області, від 24 жовтня 2018 року, було скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням і направлено його в місця позбавлення волі для відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, призначеного за ст. 289 ч. 2 КК України за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2016 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу 07.05.2018 року захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 24 жовтня 2018 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання інспектора Ізмаїльського міськрайонного відділу пробації Південного регіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання.

Крім того, ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні захисник доводи, викладені в клопотанні підтримала, просила її задовольнити і поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.
Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання захисника та просила в ньому відмовити у зв`язку з відсутністю на те законних підстав.
Мотиви апеляційного суду.
Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга, на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня їх проголошення.
На забезпечення сформульованого ЕСПЛ принципу правової визначеності спрямоване положення закону про можливість оскарження судових рішень у чітко визначені строки із закінченням яких рішення набуває законної сили і не може бути оскаржено, зокрема, на ухвалу суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її проголошення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. При цьому, головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Тобто, за змістом ст. 376 КПК дата оголошення судового рішення, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.
При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк (ч. 5 ст. 115 КПК України).
Частина 7 ст. 115 КПК України передбачено, що якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з таких обставин.

З матеріалів провадження вбачається, що подання інспектора Ізмаїльського міськрайонного відділу пробації Південного регіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_8 , було розглянуто та оскаржена ухвала постановлена 24 жовтня 2018 року у присутності прокурора та засудженого. (а.п. 67-68)
Строк подачі апеляційної скарги починається з 25 жовтня 2018 року та закінчується 31 жовтня 2018 року.
Апеляційна скарга здана на пошту 07 травня 2019 року, що підтверджено датою відправлення на поштовому конверті, та зареєстрована в апеляційному суді 17 травня 2019 року, відповідно до штемпелю апеляційного суду.
Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 24 жовтня 2018 року подана з порушенням семиденного строку на апеляційне оскарження.
Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1 ст. 113 КПК України).
Пропущений із поважних причин строк, відповідно до ст. 117 КПК України, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним. Усталена судова практика скеровує суд, що такими причинами вважають стихійні лиха, що викликані силами природи (землетрус, повінь, злива, зсув, ураган тощо), хворобу, тривале відрядження, смерть близьких, інші трагічні та непередбачені події в житті людини, тобто це обставини, які не залежать від заінтересованої особи і завадили їй здійснити у встановлений законом строк певні дії. Слід зазначити, що перешкода, яка не дозволяє вчинити в строк процесуальну дію, може носити як фактичний (хвороба, стихійне лихо тощо), так і юридичний характер (несвоєчасне вручення копії процесуальних документів тощо).
Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає обставин, які можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки засуджений був присутній в судовому засіданні при розгляді подання, йому було відомо результат розгляду справи, роз`яснено порядок та строк оскарження судового рішення.(а.п. 66-68)
Крім того, аналізуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що засуджений мав можливість подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк до 31 жовтня 2018 року, включно, оскільки ОСОБА_8 не був обмежений у правах та доступі до інформаційних благ в силу утримання під вартою, так як з наявної в матеріалах кримінального провадження копії протоколу затримання убачається, що ОСОБА_8 був затриманий 09 березня 2019 року.(а.п.75-76)
Доводи захисника які містяться в клопотанні не підтверджуються жодним доказом. Тому посилання апелянта про поважність пропуску строку на оскарження ухвали, апеляційний суд вважає не обґрунтованими.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Апеляційний суд, також приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), у якому суд постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, приймаючи рішення про поновлення пропущеного строку на оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушують принцип правової визначеності та право на справедливий судовий розгляд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Отже, апеляційним судом встановлено, що причини поновлення строку оскарження по суті не виправдовують втручання у принцип правової визначеності.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 24 жовтня 2018 року, якою було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі п.4) ч.3 ст.399 КПК України.
Керуючись статями 116, 117, 370-372, 376, 399, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Відмовити у задоволені клопотання захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 24 жовтня 2018 року, про направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 04.02.2016 року, яким ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі.
Апеляційну скаргу з додатками повернути захиснику ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4