Дата документу 18.06.2019 Справа № 331/2124/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2124/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/509/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого востаннє: 02.06.2009 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з заборонивши підозрюваному покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 21.00 годин до07 годин ранку без дозволу слідчого, прокурора, без застосування електронного засобу контролю, та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 16 липня 2019 року,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Клопотання слідчий обґрунтував тим, що вказаній особі обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме: 15.05.2019, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля буд.21 по пр. Соборному в м. Запоріжжя, помітив незнайомого йому раніше ОСОБА_10 , який рухався в бік автовокзалу, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 20. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підбіг до потерпілого ОСОБА_10 ззаду та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яке виразилось в тому, що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 один удар в ліву вилицю, від якого останній, впав на землю. Після чого ОСОБА_7 діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито, шляхом ривку, викрав з шиї останнього каучуковий шнурок із срібним хрестиком, вартістю 1000 грн., а також відкрито, з плеча потерпілого викрав сумочку чоловічу чорного кольору, в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення інваліда 3 групи на ім`я ОСОБА_10 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_10 , ключі від квартири, карта кредитна «Ощадбанку» № НОМЕР_1 видана на ім`я ОСОБА_10 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, мобільний телефон «Samsung» в корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_2 вартістю 350 грн., а також грошові кошти в сумі 300 грн., які належать потерпілому ОСОБА_10 та утримуючи викрадене при собі у руках, зник з місця скоєння злочину, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1650 грн.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначила, що прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та наявність одного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, при цьому не доведено, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а тому прийшла до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор, вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування скарги зазначає, що під час проведення досудового розслідування встановлено наявність двох ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Наявність цих ризиків прокурор обґрунтовує тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ніде не працює, не має постійного джерела доходу, зареєстрований за адресою за якою фактично не проживає. Оріхівським районним судом Запорізької області винесено ухвалу про примусовий привід ОСОБА_7 в якості обвинуваченого, аналогічні ухвали виносились 15.04.2019, 25.03.2019, 17.01.2019, 16.08.2018, 23.07.2018, 09.07.2018. Не зважаючи на те, що триває судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, останній вчинив новий злочин. Окрім того, прокурор зазначає, що слідчому судді під час розгляду клопотання надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння від 15.05.2019, відповідно до якого встановлено факт вживання ОСОБА_7 марихуани. Прокурор вважає, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний становить суспільну небезпеку та потребує ізоляції від суспільства щоб запобігти вчиненню інших злочинів, а також вважає доведеною недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 терміном на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.

Так, слідчий суддя погодилась із обґрунтованістю підозри і наявністю ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинення нового злочину), однак вважала малоймовірним існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховування). Крім того слідчий суддя дійшла висновку, що прокурор і слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органом досудового розслідування.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внаслідок чого обрала запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу.

Доводи апелянта, що слідчому судді не були надані докази того, що підозрюваний працює, є безпідставними, адже слідчий суддя погодилась із існуванням ризику можливого вчинення нового кримінального правопорушення і в ухвалі зазначила про відсутність стабільного і офіційного доходу у ОСОБА_7 .

Так саме колегія суддів вважає безпідставними вказівки прокурора про необхідность звернути увагу на час вчинення злочину (00-30 год.), адже і це питання було враховано слідчим суддею оскільки на підозрюваного покладено обов`язок не залишати житло саме у нічний час доби.

Колегія суддів вважає, що ні слідчим, ні прокурором не було доведено обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу. Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді. Крім того з огляду на таку засаду кримінального провадження як презумпція невинуватості, колегія суддів звертає увагу на неприпустимість вказівок прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, продовжив злочинну діяльність і т.ін. Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, не є доказом який враховується при вирішенні питання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Доводи апелянта на предмет суперечних висновків слідчого судді щодо посилання в ухвалі на положення ст.206 КПК України колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки стороною захисту вказувалось про порушення під час затримання підозрюваного. Дійсність або ж надуманість цих доводів і мають бути встановлені під час перевірки ініційованої слідчим суддею. Сам по собі факт того, що ОСОБА_7 прибув в судове засідання для розгляду клопотання, не може свідчити про те, що при його затриманні не були допущені порушення, тому будь-які протиріччя в цьому контексті в ухвалі слідчого судді відсутні.

Підозрюваний після застосування запобіжного заходу його умов не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків. Прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з заборонивши підозрюваному покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 21.00 годин до 07 годин ранку без дозволу слідчого, прокурора, без застосування електронного засобу контролю, та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 16 липня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4