Дата документу 22.07.2019 Справа № 335/6972/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1330/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/6972/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 липня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)»,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 липня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 30 серпня 2019 року.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, посилаючись на те, що суд в порушення вимог ст.315 КПК, яка надає суду право під час підготовчого судового засідання лише обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою. Крім того, судом невірно враховано такий ризик як можливість здійснювати тиск на свідків, оскільки свідками по даному кримінальному провадженню є працівники поліції, вчинити тиск на яких обвинувачений не має жодної можливості. Також суд належним чином не мотивував, чому більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника та обвинуваченого, які повністю підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК.

В підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженню прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд задовольнив дане клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі. Ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на свідків у даному провадженні, не зменшилися і не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

Колегія суддів в цілому погоджується із таким рішенням суду першої інстанції, за єдиним винятком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зі змісту копії обвинувального акта, наявного в матеріалах провадження, вбачається, що наразі в провадженнях районних судів м.Запоріжжя перебуває п`ять нерозглянутих кримінальних проваджень щодо ОСОБА_7 , за обвинуваченням його у вчиненні злочинів в період з 2015 року по 2018 рік.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 має 10 непогашених судимостей, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів.

Дані обставини, на переконання колегії суддів, беззаперечно свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , щодо якого ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК.

З огляду на зазначене колегія суддів критично ставиться до заперечень апеляційної скарги захисника про відсутність передбачених ст.177 КПК підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки заявлені прокурором ризики об`єктивно існують і не відпали, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Також при вирішенні питання про доцільність тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд першої інстанції, відповідно до п.п.2, 5, 6, 8, 9 ч.1 ст.178 КПК, належним чином врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, наявність у нього десяти судимостей, а також наявність обвинувачення у вчиненні злочинів в період розгляду щодо нього інших кримінальних проваджень.

Даних, які б унеможливлювали тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали провадження не містять. Не надано таких даних і стороною захисту.

За таких обставин підстав для скасування або зміни обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про помилковість судового рішення щодо саме продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , оскільки, як слушно звернув увагу захисник, відповідно до ч.3 ст.315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. А тому, виходячи з даних положень процесуального закону, суд першої інстанції, вирішуючи клопотання прокурора мав обрати запобіжний захід, а не продовжити його, у зв`язку з чим ухвала суду в цій частині підлягає зміні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 липня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 30 серпня 2019 року, змінити.

Вважати запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не продовженим, а обраним.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4