Справа № 748/1344/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/671/19
Категорія - ч.2 ст. 271 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

їх представника адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000107 від 09 грудня 2013 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх представника адвоката ОСОБА_9 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2019 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України та виправданий за недоведеністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишені без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 14 880 грн віднесені на рахунок держави.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він перебуваючи згідно наказу начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області № 238-к від 06.12.2012 на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області, будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012, п. 1.2 Посадової інструкції провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибоохорони, затвердженої начальником Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області від 06.12.2012, посадовою особою структурного підрозділу правоохоронного органу державної влади, виконував організаційно-розпорядчі функції та функції представника влади і, таким чином, згідно частини 3 статті 18 КК України, п. 1 примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Згідно з пунктами 1. 2 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012, органи рибоохорони у своїй діяльності керуються Конституцією України та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступника, наказами Держрибагенства України, дорученнями Голови Держрибагенства України, актами місцевих державних адміністрації, органам місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний дбати про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

ОСОБА_6 під час проведення рибоохоронного рейду 07.05.2013, будучи старшим рейдової групи вивів її на човні у плавання на воду річки Десна з порушенням наступних нормативно-правових актів.

Зокрема, на порушення п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, затверджених рішенням сімнадцятої сесії четвертого скликання Чернігівської обласної ради від 05.07.2005, ОСОБА_6 випустив човен на воду в темний час доби, до сходу сонця.

На порушення п.п. 3.13.1; 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 91 від 16.02.2004, випущений ОСОБА_6 уночі човен не був обладнаний типовими або бортовими вогнями (ходовою сигналізацією).

На порушення п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 272 від 03.12.2001, ОСОБА_6 випустив човен на воду з перезавантаженням плавзасобу понад визначену вантажопідйомність і пасажиромісткість.

На порушення п. 5.4 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, затверджених рішенням сімнадцятої сесії четвертого скликання Чернігівської обласної ради від 05.07.2005 та п. 3.15 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого Наказом Держкомрибгоспу України № 158 від 06.12.1999, ОСОБА_6 випустив на воду човен у якому пасажири та судноводій не були одягнуті в рятувальні жилети.

На порушення п.п. 2.1; 2.4 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого Наказом Держкомрибгоспу України № 158 від 06.12.1999 та наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012, ОСОБА_6 взяв та допустив до проведення рибоохоронного рейду сторонню особу ОСОБА_12 .

Так, під час проведення рибоохоронного рейду 07.05.2013 старшим рейдової групи провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області ОСОБА_6 умисно порушені вимоги п.п. 3.2, 5.4 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012 та всупереч їм ОСОБА_6 , як старшим групи випущено 07.05.2013, у період часу з 04 години по 04 години 30 хвилин, в темний час доби, тобто, до сходу сонця, без використання рятувальних жилетів, в умовах обмеженої видимості та перевантаження судна, без ходової сигналізації судна, для проведення рибоохоронного рейду на воду річки Десна в районі села Улянівка Чернігівського району Чернігівської області моторного прогулянкового човна типу «Казанка» з бортовим реєстраційним номером НОМЕР_1 з човновим двигуном «Вихор 25» під керуванням ОСОБА_13 з пасажирами ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , у ході якого моторний прогулянковий човен типу «Казанка» під час руху здійснив зіткнення з невідомою перешкодою, що в подальшому призвело до перекидання човна та спричинило загибель ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 10140 від 26.04.2017 у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку знаходиться невиконання провідним державним інспектором Чернігіврибоохорони ОСОБА_6 вимог п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах в Чернігівській області, п.п. 3.13.1, 3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, ст. 14 Закону України «Про охорону праці», начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані як порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою установи, що спричинило загибель людей, за ч. 2 ст. 271 КК України.

Постановляючи виправдувальний вирок суд вказав, що кримінальна відповідальність за ст. 271 КК України настає за порушення вимог законодавства про охорону праці на виробництві, під яким розуміють не тільки діяльність безпосередньо пов`язану із створенням продукції, а й будь-яку діяльність підприємств, установ, організацій чи громадян-суб`єктів підприємницької діяльності, в основі функціонування якої лежить праця людини, спрямована на одержання суспільно-корисного результату. Порушення вимог законодавства щодо безпеки осіб під час здійснення іншої діяльності, залежно від конкретних обставин справи настає за статтями КК України про злочини проти життя та здоров`я особи у сфері службової діяльності, проти довкілля тощо.

Суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, може бути тільки службова особа підприємства, установи, організації, яка на підставі наказу адміністрації, посадової інструкції чи відповідно до займаної посади має спеціальні обов`язки з охорони праці.

Обвинувачений на підставі наказу адміністрації, посадової інструкції чи відповідно до займаної посади не мав спеціальних обов`язків з охорони праці, а враховуючи формулювання обвинувачення, то ці обов`язки з охорони праці повинні бути покладені на нього як на старшого рейдової групи при випуску човнів на воду. Норма статті 14 Закону України «Про охорону праці» є загальною, а не спеціальною, та розповсюджується на всіх працівників і виконувати її був зобов`язаний не лише ОСОБА_6 , а й ОСОБА_14 . При цьому, ОСОБА_14 був головним державним інспектором, а тому не міг підпорядковуватися ОСОБА_6 , який працював провідним державним інспектором.

Наказом начальника управління Чернігіврибохорони від 15.04.2013 №54-о відповідальним за здійсненням контролю за додержанням працівниками технологічних процесів, правил охорони праці, використання засобів колективного та індивідуального захисту був призначений ОСОБА_15 , а у разі його відсутності ОСОБА_16 .

Загиблий ОСОБА_12 не може бути потерпілим від злочину, передбаченого ст. 271 КК України, оскільки не перебував у трудових відносинах.

Суд вважав, що сторона обвинувачення не довела, що на час перекидання човна, рейд вже був розпочатий, оскільки для цього відсутні документальні підтвердження, а пояснення працівників Чернігіврибоохорони, допитаних у судовому засіданні щодо початку здійснення рейду (так само і щодо обов`язків старшого рейдової групи) є різними та ґрунтуються на їх особистому сприйнятті нормативних актів щодо здійснення рейду.

Відповідно до вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.04.2014 року, ОСОБА_13 було засуджено за ст. 291 КК України, за порушення пунктів 3.2,5.2, 5.4, 5.6, 11, 12 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних судах, що призвело до загибелі потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , як особу, що керувала човном. Сторона обвинувачення за ті самі порушення в галузі судноплавства і ті самі наслідки, просить притягнути до відповідальності, ще й ОСОБА_6 , безпідставно покладаючи на нього обов`язки відповідального за техніку безпеки під час рейду.

Прокурор в апеляційній скарзі просить повторно дослідити надані стороною обвинувачення докази, вирок суд першої інстанції скасувати, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 2 роки. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, встановленим по справі та не застосований кримінальний закон, який підлягав застосуванню.

Судом першої інстанції залишено поза увагою наявність ряду доказів, які беззаперечно підтверджують факт початку роботи рибоохоронного рейду з моменту виходу осіб на воду в районі с. Ульянівка на човні.

Відповідно до наданих стороною обвинувачення нормативно-правових актів та положень, рибоохоронний рейд розпочинається не в момент виявлення безпосередньо браконьєрів або місця встановлення заборонених знарядь вилову риби, а з початку слідування рейдовою групою на ввіреній їй рибо охоронюваній території.

Сам обвинувачений не заперечував, що перед виходом на воду провів інструктаж з охорони праці, що і має робити перед початком кожного рибоохоронного рейду відповідно до п. 2.4 Посадової інструкції провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів.

Висновки суду про те, що рейд на час перекидання човна ще не розпочався, спростовуються даними, зафіксованими в Акті №1 про нещасний випадок, де чітко зазначено, що ОСОБА_6 був старшим рейдової групи, йому був виданий план-наказ, саме ним було прийняте рішення про проведення рейду 07.05.2013. Крім того, факт перевертання човна під час рейду підтверджений і висновками, викладеними у вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.04.2014 щодо ОСОБА_13 .

Прокурор звертає увагу, що судом без належної аргументації проігноровані висновки судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 1040 від 26.04.2017, яким встановлено, що порушення нормативно-правових актів були допущені саме ОСОБА_6 при проведенні рибоохоронного рейду.

Потонулий ОСОБА_12 в силу положень ст. 55 КПК України, згідно якої потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано фізичної шкоди, є потерпілим у кримінальному провадженні і як вважає прокурор суд першої інстанції і в цій частині помилився.

Стаття 271 КК України, не конкретизує переліку законодавчих актів, що регулюють охорону праці, які можуть порушуватися в ході здійснення виробничої діяльності. Диспозиція статті є бланкетною і при її застосуванні необхідно робити посилання на законодавчі та інші нормативно-правові акти, а тому критика судом застосуванням прокурором ст. 14 Закону України «Про охорону праці» як загальної норми, а не спеціальної, суперечить вимогам диспозиції статті.

Як вважає прокурор, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду недостатньо вмотивоване щодо прийняття до уваги одних доказів та повне ігнорування інших, у той час як висновки суду у вироку повинні бути мотивовані з належною повнотою, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник адвокат ОСОБА_9 також не погодились з вироком суду, який просять скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України та призначити йому покарання відповідно до санкції вказаної статті.

Доводи поданих апеляційних скарг обґрунтовують невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказують на те, що висновок суду про те, що ОСОБА_6 хоча і був службовою особою Чернігіврибоохорони, але жоден з нормативних актів, зазначених в обвинуваченні, не містить спеціальних обов`язків старшого рейдової групи щодо охорони праці при випуску човна на воду, суперечать матеріалам кримінального провадження, оскільки досліджені у судовому засіданні докази вказують на доведеність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, що не враховано судом під час ухвалення судового рішення.

Не погоджуються і з висновком суду в тій частині, що допитані у судовому засіданні свідки надали показання про початок рибоохоронного рейду, які різняться між собою, а тому суд не приймає їх до увагу. Наполягають на тому, що свідки дали однакові показання відносно того, що рейд розпочинається з моменту виходу човна на воду. Перед виходом човна старший групи проводить інструктаж з техніки безпеки, інші заходи, що унеможливлюють настання нещасного випадку. Показання свідків в цій частині повністю узгоджуються з нормативними документами, які регулюють ці питання.

ОСОБА_6 не заперечував, що перед виходом човна на воду проводив інструктаж з техніки безпеки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , останній підтвердив ці показання у судовому засіданні.

Так само, не погоджуються з висновком суду, що загиблий ОСОБА_12 не може бути визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки це суперечить диспозиції ст. 271 КК України, кримінальна відповідальність за якою настає у разі невиконання службовою особою законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, наслідком якої є загибель людей або інші тяжкі наслідки.

Саме ОСОБА_6 був залучений ОСОБА_12 для участі у проведенні рибоохоронного рейду, та як стверджує обвинувачений був забезпечений рятувальним жилетом.

Заперечують проти висновків суду, що ОСОБА_6 не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 271 КК України, та на противагу доводам суду вважають, що ОСОБА_6 відповідно до посадової інструкції та інших нормативно-правових документів, що були досліджені в суді першої інстанції, саме як старший рейдової групи був відповідальним за дотримання норм охорони праці, повинен був дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі проведення конкретного рибоохоронного рейду.

Дослідженими у суді документами, показаннями свідків та висновком експерта беззаперечно підтверджено, що при проведенні рибоохоронного рейду 07 травня 2013 року ОСОБА_14 був підлеглим старшого рейдової групи ОСОБА_6 , який мав відповідати за дотримання норм з охорони праці та повинен нести кримінальну відповідальність за їх порушення.

Суд невмотивовано не прийняв до уваги висновок інженерно-технічної експертизи з охорони праці, яким чітко визначено, які норми були порушені ОСОБА_17 та чому він має нести кримінальну відповідальність за допущені порушення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги про скасування виправдувального вироку та ухвалення обвинувального вироку, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представника ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги прокурора та поданих ними апеляційних скарг, потерпілого ОСОБА_10 , який підтримав подані апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти аргументів поданих апеляційних скарг, передопитавши свідків, дослідивши матеріали справи, висновки інженерно-технічної експертизи з охорони праці, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 07 травня 2013 року, у період часу з 04 години по 04 годину 30 хв. ОСОБА_13 на власному моторному прогулянковому човні «Казанка» з бортовим реєстраційним номером НОМЕР_2 , разом з пасажирами: провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибохорони ОСОБА_6 , головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибохорони ОСОБА_14 та громадянином ОСОБА_12 вийшов на воду річки Десна в районі с. Улянівка Чернігівського району Чернігівської області з метою доставки інспекторів до Пісківського старика для проведення рибоохоронного рейду, під час руху річкою човен зіткнувся з невідомою перешкодою, від удару об яку перевернувся, а ОСОБА_14 та ОСОБА_12 потонули.

Порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці службовою особою підприємства установи, організації або громадянином, якщо воно спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України.

Статтею 271 КК України охороняється безпека праці від порушень, що вчиняються на виробництві. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є місце вчинення, яким є місце, де здійснюється виробництво, це підприємство, установа, організація або підприємницька діяльність громадянина. Потерпілим від цього злочину може бути особа, яка має постійний чи тимчасовий зв`язок з даним підприємством, установою, організацією, чи з виробничою діяльністю громадянина - суб`єкта підприємницької діяльності, тобто є учасником виробничого процесу.

Відповідно до розділу 2 Порядку проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявленні порушень правил рибальства, затвердженого Наказом Державного Комітету рибного господарства України 06.12.99 № 158, рибоохоронні рейди є одним з найбільш ефективних форм боротьби з браконьєрами та іншими порушеннями Правил рибальства. Рейди проводяться згідно плану-наказу, який видається на місяць, з обов`язковим проведенням інструктажів з охорони праці та техніки безпеки з призначенням старшого групи. Перед початком рейду особою, відповідальною за його проведення, ставляться конкретні задачі та умови їх виконання, надається характеристика водойми в районі дій, вказується час і маршрути виходу в задану ділянку, визначається порядок підтримки оперативного зв`язку, позивні та час виходу в ефір. Як пояснював свідок ОСОБА_18 , який працював заступником начальника управління рибоохорони, інспектори повинні вести щоденники у якому відображати інформацію про початок та хід рейду.

Згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , 07.05.2013 він разом з ОСОБА_14 , який працював головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Чернігіврибохорони, планували проводити рейд на Пісківському старику, де почався нерест густери і місцеве населення здійснювало вилов риби забороненими знаряддями лову. Для прибуття в місце призначення, вони ще ввечері разом з ОСОБА_13 прибули на берег річки, де останній своїм човном пообіцяв їх доставити до місця призначення.

На ранок, вони утрьох човном переїхали нам інший бік річки забрати ОСОБА_12 , щоб той показав місце вилову густери. Дорогою до місця засідки на браконьєрів, човен зіштовхнувся з перешкодою та перекинувся. Обвинувачений бачив, як винирнули усі троє та скомандував плисти за ним до правого берега, проте, коли доплив до берега і обернувся, побачив тільки одного ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 зникли з поля зору і не відгукувалися.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які працювали інспекторами в управлінні рибоохорони початок рейду, залежно від запитання сторони визначали по різному, як з моменту виходу човна на воду, так і з часу проведення інструктажу з техніки безпеки в управлінні. Інші свідки початок рейду визначали з часу прибуття на водойму, де планувалося виявлення правопорушень.

Рибоохоронний рейд зводиться до викриття та припинення правопорушень на підконтрольних водоймах. На користь версії захисту свідчить і та обставина, що в човні знаходився ОСОБА_12 , колишній міліціонер водної міліції, колишній громадський інспектор рибоохорони, який не був включений до складу рейдової групи, тільки сприяв організації рейду та прибуттю до місця призначення.

Використання човна для прибуття до місця проведення рейду рибоохорони, було обумовлене необхідністю запобігти розголошенню прибуття інспекторів до місця незаконного вилову риби.

Аргументи сторони обвинувачення, що рейд був розпочатий з часу посадки в човен в с. Улянівка Чернігівського району, оскільки, щодо загибелі головного державного інспектора ОСОБА_14 був складений акт про нещасний випадок на виробництві, не можуть бути прийнятими до уваги як доказ на підтвердження обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України. Трудовим законодавством у окремих випадках передбачено складання акту про нещасний випадок з працівником по дорозі на роботу та дорогою з роботи.

З наказу начальника управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області від 08 квітня 2013 року №47-о вбачається, що у зв`язку з відкриттям навігації маломірних плавзасобів, з усіма інспекторами відповідальною особою за охорону праці та техніку безпеки по управлінню ОСОБА_16 був проведений інструктаж з техніки безпеки при експлуатації маломірних плавзасобів та Правил поводження на воді.

Зокрема, доведено до відома, що в обов`язковому порядку всі члени рейдових груп, які перебувають на борту маломірного плавзасобу, повинні знаходитися в рятувальних жилетах та мати надійний зв`язок з береговими базами та іншими рейдовими групами. З цим наказом були ознайомлені під особистий розпис як ОСОБА_6 , так і потонулий ОСОБА_14 , який на той час займав посаду головного державного інспектора і повинен був, побачивши явні порушенням вимог з охорони праці припинити рейд чи відкласти його проведення до усунення провідним інспектором, який був визначений старшим групи, допущених порушень ( том 2 а. с. 137-139).

Із складу «Чернігіврибоохорони» 03.01.2013 року ОСОБА_14 був відпущений рятувальний жилет, що підтверджується накладною ( том 2 а. с. 42), а 09 квітня 2013 року комісія Чернігіврибоохорони перевірила 28 рятувальних жилетів на предмет розривів пошкодження захисної тканини, цілісності швів, застібок і дійшла висновку про задовільний стан жилетів ( том 2 а. с. 56).

Обвинувачений ОСОБА_6 наполягає, що він, а також ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 були одягнені в рятувальні жилети, проте він не перевіряв кожного чи застібнуті рятувальні жилети. У нього особисто жилет не був застібнутий, і він його скинув, коли перевернувся човен, щоб зручніше рухатися.

З чотирьох рятувальних жилетів, не було знайдено жодного, а також самого човна, що стало підставою для висновку, що рятувальних жилетів не було, а конституція тіла ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , свідчила про те, що рятувальних жилетів такого розміру не випускається.

Відповідно до п.1.7 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних судах в Чернігівській області персональну відповідальність за забезпечення безпеки плавання маломірних ( малих) суден та безпечну експлуатацію баз для їх стоянки несуть фізичні особи або керівники підприємств, установ та організацій, юридичних осіб, яким належать вказані судна (бази), або які використовують їх за договором оренди.

Обвинувачений ОСОБА_6 не мав посвідчення на право управління плавзасобами і відповідно за ним в управлінні плавзасоби не були закріплені. Навпаки, наказом начальника управління від 26.02.2013 №31-о за ним був закріплений громадський інспектор управління ОСОБА_13 , посвідчення -017 ( том 2 а. с. 64-65).

За ОСОБА_13 був зареєстрований моторний прогулянковий човен «Казанка», на який був виданий судновий білет, Головною державною інспекцією України з безпеки судноплавства - свідоцтво на право управління судном та 07.06.2012 року строком на один рік - технічний талон про проведення технічного огляду судна ( том 2 а. с. 83-87).

Отже, аргументи апелянтів, що прогулянковий човен «Казанка» був дуже старий та непридатний для плавання осіб в кількості 4 осіб, не відповідають фактичним обставинам справи та наявним документам про справність та придатність судна для плавання.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2014 року ОСОБА_13 як судноводій визнаний винуватим в порушенні пунктів 3.1, 3.2, 5.4 та 5.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) судах в Чернігівській області, затверджених рішенням 17 сесії Чернігівської обласної ради від 05.06.2005 року та п. 1.4.1 Правил судноплавства на внутрішніх шляхах України, що призвело до перекидання човна та загибелі двох людей через утоплення у воді.

А саме, до утоплення людей призвели такі порушення, допущені ОСОБА_13 : вихід на воду при видимості менше 1000 метрів та у темну пору доби, перевезення пасажирів, які не були одягнені в рятувальні жилети та неналежне спостереження за водною поверхнею, що перебуває у прямому причинному зв`язку з перекиданням човна та утопленням двох пасажирів.

Вирок щодо ОСОБА_13 набрав законної сили 07 серпня 2014 року, в день постановлення ухвали Апеляційним судом Чернігівської області про залишення без задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілих, а вироку місцевого суду без змін.

Виправдовуючи ОСОБА_6 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, суд першої інстанції правильно зазначив, що рибоохоронний рейд, не був розпочатий, оскільки тривала тільки його організація, а тому відсутні підстави судити про порушення правил охорони праці.

Доводи сторони обвинувачення, що при ухваленні судового рішення були проігноровані висновки судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 1040 від 26.04.2017, яким встановлено, що порушення нормативно-правових актів були допущені саме ОСОБА_6 при проведенні рибоохоронного рейду, не відповідають дійсності.

Суд першої інстанції не тільки ретельно дослідив висновок експертизи, а й допитав експерта ОСОБА_21 в судовому засіданні.

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 10140 від 26.04.2017 року причиною нещасного випадку, що стався з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 07.05.2013, є перевертання малого моторного човна «Казанка», внаслідок наїзду на підводну перешкоду. Обставинами, що обумовили настання даного нещасного випадку, є використання або використання в незастебнутому стані рятувальних жилетів, здійснення рейду у темний час доби ( до сходу сонця) в умовах обмеженої видимості, перевантаження судна.

У причинному зв`язку з настанням даного нещасного випадку знаходиться невиконання провідним державним інспектором Чернігіврибоохорони ОСОБА_6 п. 3.2 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) судах в Чернігівській області, порушенні пунктів 3.13.1,3.13.2 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, п. 7.7 Правил охорони життя людей на водних об`єктах України, ст. 14 Закону України « Про охорону праці» , наказу начальника Чернігіврибоохорони № 82 від 08.10.2012( том 2 а. с. 174-190).

Проте, висновок експерта побудований виключно на тих вихідних даних, які були надані стороною обвинувачення і щодо особи, якій висунуте обвинувачення. Крім того, про наявність прямого причинного зв`язку між допущеними порушеннями і наслідками, що настали повинен робити висновки суд, а не експерт. В силу ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ наперед не має встановленої сили.

Усі матеріали даного кримінального провадження вказують на те, що сторона обвинувачення та потерпілі наполягаючи на засудженні ОСОБА_6 за порушення вимог законодавства про охорону праці, не звертають увагу на те, що за ті самі порушення уже засуджений ОСОБА_13 ст. 291 КК України та відбув покарання ( том 1 а. с. 236-248).

Наявна конкуренція загальної і спеціальної норми кримінального права, при якій ст. 271 КК України носить узагальнюючий характер, включає в себе багато випадків, тоді як ст. 291 КК України передбачає відповідальність за порушення чинних правил на транспорті. Застосування спеціальної норми кримінального права відбувається незалежно від того, передбачає вона більш сувору відповідальність чи менш сувору.

Суб`єкт злочину, передбаченого ст. ст. 291 КК України, завжди спеціальний, це службова особа, яка несе спеціальні обов`язки з охорони праці, а не кожна службова особа при виконанні робіт. Робота, пов`язана з експлуатацією плавзасобів на водних об`єктах, не відноситься до робіт з підвищеною небезпекою.

Загальне визначення потерпілого у ст. 55 КПК України, не означає, що ОСОБА_12 , як фізична особа, яка перебувала в човні і потонула під час його перевертання на р. Десна, може бути і потерпілим від злочину, передбаченого ст. 271 КК України.

Отже, коли утоплення двох осіб сталося через перевертання човна на річці і порушення правил судноплавства судноводієм, притягнення за ті самі дії, вчинені з необережності іншої особи з тими самими наслідками, і за ті самі порушення, як за порушення вимог з охорони праці, неможливе та прямо суперечить поняттю необережного злочину, співучасті та підставам кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_22 , апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2019 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_23 ОСОБА_24 ОСОБА_25