Дата документу 02.12.2019 Справа № 1
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/4937/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1185/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2019 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 у режимі відеоконференції з приміщенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя,
законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2019 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, студента 1 курсу Запорізького професійного ліцею автотранспорту 2, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із застосуванням електронного засобу контролю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого суді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 9 листопада 2019 року в період часу з 17:55 години до 18:05 години, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , знаходячись біля 5-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 , напали на раніше незнайомого ОСОБА_12 : забігли вслід за ним до 5-го під`їзду вказаного будинку та, наздогнавши на площадці 2-го поверху вказаного під`їзду, завдали ОСОБА_12 удари фрагментом пластику, ногами та руками в область голови, тулуба, чим спричинили останньому закриту черепно-мозкову травму, рублену рану тім`яної ділянки голови, осколковий перелам лобно-скроневої кістки, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, після чого, заволоділи майном потерпілого, а саме: сумкою з міцного текстилю, в якій знаходились пенсійне посвідчення, пенсійна картка банку, викрутки, портмоне з грошовими коштами в сумі 500 гривень, мобільний телефон «Нокіа 6030».
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 10 листопада 2019 року за № 0002014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке згодом було перекваліфіковано на ч.4 ст. 187 КК України.
11 листопада 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним, проте наявний інший ризик, вказаний слідчим, продовження злочинної діяльності, врахував, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеному ризику.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя пришов до висновку про можливість застосування до підозрюваного такого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як домашній арешт у певний період доби із застосування електронних засобів контролю.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги тяжкість злочину, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_7 . Зазначає, що ця обставина у сукупністю із даними про те, що підозрюваний не одружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, має погашену судимість, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор викладає обґрунтування неможливість та недостатності застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, які аналогічні доводам клопотання.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Наголосила на тому, що потерпілий помер. Відомості за ч. 2 ст. 121 КК України внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак раніше повідомлену ОСОБА_7 підозру не змінили. Разом з тим зазначила, що наразі відсутні відомості про порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків та умов застосованого у відношенні нього запобіжного заходу.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, підкреслив, що раніше повідомлену підозру не змінили, ОСОБА_7 виконує процесуальні обов`язки.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 та його законний представник підтримали захисника, просили відмовити у задоволені апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваного, його захисника та законного представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши на недоведеність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також не доведеність того, що інші запобіжні заходи є недостатніми для запобігання єдиному можливому ризику продовження злочинної діяльності.

За п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання про застосування запобіжних заходів повинно містить виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Проте у клопотанні наявність ризику переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується лише тяжкістю можливого покарання, а тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що абстрактне посилання на суворість покарання за відсутності інших суттєвих факторів, які повинні бути враховані, не вказує на існування такого ризику.

Відповідно до ст. 178 КПК України такими факторами, наприклад, є відомості про дотримання або недотримання підозрюваним умов раніше застосованих запобіжних заходів.

Дані про те, що підозрюваний раніше ухилявся від слідства та суду, у тому числі в іншому кримінальному провадженні, відсутні.

Відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи ризик переховування, не може бути прийнято до уваги з огляду на неповнолітній вік ОСОБА_7 , який продовжує навчатися та живе у родині з батьками.

Недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор, знов-таки, обґрунтовує відсутністю у підозрюваного постійного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків. Проте доводи щодо відсутності у підозрюваного джерела доходу колегія суддів відхиляє з наведених вище підстав, а наявність родини, місця навчання, де згідно наявної матеріалах справи характеристики, підозрюваний характеризується з позитивного боку, свідчить про існування у ОСОБА_7 достатньо сталих соціальних зв`язків.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.
Повідомлення прокурором відомості про настання смерті потерпілого колегія суддів бере до уваги, однак, враховуючи наведене вище, тяжкість можливого покарання не може сама по собі свідчити на користь тримання особи під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, та прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у домашнього арешту у певний період доби, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4