В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/615/19

13 серпня 2019 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000095 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, з професійно-технічною освітою, розлученого, згідно зі ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

за ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням у житло.

Злочин скоєно за таких обставин.

22 квітня 2019 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки особистого майна прийшов до будинку, що на АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 та в якому проживає ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , приклавши зусилля, витягнув металеву скобу із рами дверей, на якій знаходився навісний замок, відчинив їх та проник всередину будинку.

Перебуваючи всередині будинку, на кухонному столі в одній із кімнат виявив мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2350 грн., із сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 35 грн., який таємно викрав.

З викраденим мобільним телефоном та сім-картою ОСОБА_4 з місця події втік та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 2385 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкриміновананого йому злочину визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що близько 12 години 22 квітня 2019 року він зайшов до свого знайомого ОСОБА_6 .Підійшовши до дверей будинку він побачив їх зачиненими на навісний замок. Потягнувши за замок, він витягнув з дверної коробки скобу, відчинив двері та зайшов у будинок. Перебуваючи всередині будинку, на кухонному столі в одній із кімнат він побачив мобільний телефон, який він викрав, вийшов з будинку та пішов додому. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції, яким він зізнався про крадіжку та повернув викрадений телефон.

Щиро розкаюється у тому, що сталося, просить суворо його не карати. Погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які він не заперечує.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого та потерпілої, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднану з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, є тяжким злочином. Сумнівів в осудності обвинуваченого не виникає, оскільки на обліках у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває.

За наведених обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зважаючи на положення ч.2 ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання, тобто без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність жодних претензій з боку потерпілої, похилий вік обвинуваченого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає, що застосувавши ст.75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України. При цьому суд звертає увагу, що застосування ст.75 КК України входить до дискреційних повноважень суду, на чому наголошено в ухвалі Верховного Суду від 01.02.2018 року.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1