Справа № 570/600/14-к
номер провадження 1-в/570/97/2014
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2014 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши подання начальника Городищенської ВК УДПС України в Рівненській області (№96) ОСОБА_2 про вирішення питання, що виникло при виконанні вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2012 року щодо призначення засудженому ОСОБА_3 остаточного покарання згідно чинного законодавства,

в с т а н о в и в :

У своєму поданні начальник Городищенської ВК УДПС України в Рівненській області (№96) ОСОБА_2 просить призначити засудженому ОСОБА_3 остаточного покарання згідно чинного законодавства. Оскільки, згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2012 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 121 ч.2, 122 ч.1, 187 ч.З, ст.395, 70 ч.1 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутня інформація про призначення остаточного покарання з урахуванням невідбутої частини покарання згідно вироку Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.1999 року.
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_3 по останній справі засуджений 05.12.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за: ст. 121 ч.2 КК України - до 7 років позбавлення волі, ст. 122 ч.І КК України - до 2 років позбавлення волі, ст. 187 ч.З КК України - до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, ст.395 КК України - 6 місяців арешту. На підставі ст. 70 ч.1 КК України суд призначив остаточне покарання засудженому, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим на строк 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
24.05.1999 року ОСОБА_3 вироком Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області засуджений за ст. ст. 94, 188-1 ч.2, 189 - 2, 42 КК України (в редакції 1960р.) до 10 років позбавлення волі, вирок набрав законної сили - 14.09.1999 року. У зв`язку з чим засуджений відбував кримінальне покарання у виді позбавлення волі з 25.06.1999 року в Одеській виправній колонії (№ 14). Згідно постанови Малинівського районного суду м. Одеси від 11.06.2007року на підставі ст.82 КК України, в порядку ст.407 КПК України, невідбуту частину кримінального покарання у виді позбавлення волі 1 рік 7 місяців 10 днів, призначеного ОСОБА_3 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.1999року, замінено більш м`яким кримінальним покаранням, а саме - обмеженням волі
06.12.2007 року ОСОБА_3 , згідно ст.81 КК України, звільнений від відбування кримінального покарання призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.1999 року, на підставі постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 29.11.2007 року, умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 07 днів. У вироці Білгород-Дністровського міськрайонного суду встановлено, що ОСОБА_3 , будучи звільнений умовно-достроково, 08.03.2008 року спільно з невстановленою особою, перебуваючи в смт Сергіївка Одеської області, вчинив злочини, передбачені 121 ч.2, 122 ч.1, 187 ч.З ст.395, 70 ч.1 КК України. Однак резолятивній частині вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2012 року, відсутня інформація про призначення остаточного покарання ОСОБА_3 з урахуванням невідбутої частини покарання згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.1999 року.
Представник Городищенської ВК УДПС України в Рівненській області (№96) та прокурор в судове засідання не з`явились.
Згідно ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що подання підлягає до задоволення.
Відповідно до пложень п.2 ч.2 ст. 539 та п.11 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статями 71 і 72 КК України.
При визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.
На підставі ст. 71 , ч. 4 ст. 81, КК України, ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України

у х в а л и в:

Подання задовольнити.

ОСОБА_3 засудженому 05.12.2012 року за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.3 ст. 187, ст. 395, ч1 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна призначити остаточне покарання, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.05.1999 року, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 7 (сім) місяців з конфіскацією майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1