Справа № 710/1273/19
Провадження № 1-кп/710/94/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення:

прокурора прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

з боку захисту:

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2019 за №0000372 , за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шпола, Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 , українка, громадянки України, освіта середня, працюючої різноробочою ТОВ «ЛНЗ-Агро», одруженої, на утриманні має четверо неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в кінці липня 2019 року, точна дата та час слідством не встановлена, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю охорони, перебуваючи в с. Георгіївка Шполянського району Черкаської області, шляхом вільного доступу з території ферми СТОВ «Іскрене», умисно, таємно викрала 15 листів шиферу, вартістю 75 грн. за лист, загальною вартістю 1125 грн., чим спричинила СТОВ «Іскрене» матеріальних збитків на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в суді обвинувачена ОСОБА_5 в інкримінованому їй діянні свою вину визнала повністю та повідомила, що в кінці липня 2019, точної дати не пам`ятає, пішла до приміщення ферми СТОВ «Іскрене», яка перебуває у розібраному вигляді та вибрала 15 листів шиферу, які хотіла використати для будівництва гаража. Шифер перевезла за допомогою возика. В подальшому шифер повернула СТОВ «Іскрене».

В суді встановлено, що обвинувачена повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджуються з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а прокурор та потерпілий не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як кримінальне правопорушення середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченої по місцю проживання, те, що обвинувачена на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого про призначення покарання на розсуд суду, наявність на утриманні обвинуваченої чотирьох дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу як необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Арешт на майно по кримінальному провадженню не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: 15 листів шиферу, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої сторони, належить залишити власнику.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Речові докази: 15 листів шиферу, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої сторони, залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1