Справа № 171/933/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі: прокурора ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000204 від 17.02.2018 р., у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 289 ч. 3, 146 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою від 06.05.2019 р. колегії суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому ОСОБА_7 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів по 26.07.2019 р..

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_7 , та захисник ОСОБА_8 , заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість клопотання прокурора. Захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи його тим, що він страждає на хронічний гастродуоденіт, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має родину, тобто матір, навчається.

Суд, в обґрунтування обрання та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилався на те, що на той час неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні в тому числі особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком мінімум 7 років, може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тобто перешкоджати кримінальному провадженню.

Вирішуючи клопотання сторін, суд виходить зі слідуючого

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Але, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, обставини на які посилався суд при обранні та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, будь-яких доказів про поганий стан здоров`я обвинуваченого, що перешкоджає подальшому триманню під вартою, не надано, тому суд враховуючи положення ст. 178 КПК України, вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказані ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та суд при продовженні строку його дії, продовжують існувати.

Дійсно згідно до довідки від 25.06.2019 р. № 3/1-612Дн Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині ДУ «КУВП» № 3, з приводу хронічного гастродуоденіту, але за станом здоров`я може перебувати в умовах слідчого ізолятора та бути присутнім у судових засіданнях.

Крім цього, захисник у клопотанні не зазначила місце перебування під домашнім арештом обвинуваченого, та не долучила доказів про місце проживання, реєстрації та місце навчання ОСОБА_7 ..

Відповідно, обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - по 24.09.2019 р., а в клопотанні захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт потрібно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 201, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів по 24.09.2019 р., включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Головуючий:

Судді: