Дата документу 27.06.2019 Справа № 332/1355/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/63/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/1355/16-кДоповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року задоволено подання начальника Заводського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2016 року.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 .

Засудженого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , ухвалено направити для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання начальника Заводського районного сектору Запорізького МР відділу з питань пробації Південно-Східного МРУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного покарання. Подання мотивовано тим, що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки та систематично вчиняє адміністративні правопорушення. Так, ОСОБА_7 двічі не з`явився для реєстрації без поважних причин, а саме 12.10.2016 року та 09.08.2017 року, за що органом пробації винесено попередження. Окрім того, починаючи з 01.12.2016 року ОСОБА_7 систематично притягується до адміністративної відповідальності, а проведені з приводу цього індивідуальні профілактичні бесіди позитивних результатів не дали. Засудженого попереджено про недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень та про наслідки невиконання обов`язків, покладених вироком суду. Проте, 17.05.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002180 від 14.05.2017 року, направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Задовольняючи подання, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення, не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, систематично вчиняє адміністративні правопорушення, попередження органу пробації позитивного впливу на нього не мають, що свідчить про свідоме ігнорування покарання за вчинений злочин, відсутність критики до своєї поведінки у суспільстві. Враховуючи вищевикладене, районний суд прийшов до переконання, що контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 з боку органу пробації вочевидь неможливий, і вважав за необхідне скасувати звільнення від відбування покарання та направити засудженого для відбування покарання, призначеного вироком.

В апеляційній скарзі засуджений, не погоджуючись з ухвалою районного суду, вважає її такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Разом з тим, з досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що органом пробації письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання щодо нього вручено або направлено за місцем його проживання не було.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду та відмовити в задоволенні подання начальника Заводського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно нього та направлення його для відбування призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак з невідомих причин в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Таким чином, враховуючи, що засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, колегія суддів вважає можливим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, провести розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала районного суду відповідає зазначеним вимогам.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2016 року за ч. 1 ст. 289 КК України до трьох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі вказаного вироку Заводським районним сектором Запорізького міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації стосовно ОСОБА_7 заведено особову справу №76/2016. Засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений особисто про покладені на нього судом обов`язки та встановлено дні явки на реєстрацію (а.с. 17, 19 особової справи №76/2016).

Відповідно до матеріалів справи засуджений ОСОБА_7 12.10.2016 року та 09.08.2017 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації (а.с. 20 особової справи №76/2016). Даних, підтверджуючих поважність причин неявки не надав, у зв`язку із чим йому були винесені застереження у вигляді письмових попереджень (а.с. 39, 101 особової справи №76/2016).

Крім того, 29.12.2016 року, 10.04.2017 року, 23.05.2017 року Заводським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП (а.с. 58, 82, 110-111 особової справи №76/2016) та постановами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2017 року та від 28.09.2017 року ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП України (а.с. 135-137 особової справи №76/2016).

Також 01.12.2016 року, 21.01.2017 року, 07.01.2017 року ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП; ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідно (а.с. 61, 88, 89 особової справи №76/2016).

Доводи засудженого про те, що органом пробації йому не було вручено або направлено за місцем його проживання письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, є безпідставними.

З матеріалів особової справи №76/2016 вбачається, що засудженому ОСОБА_7 31.10.2016 року, 11.08.2017 року та 13.09.2017 року були винесені письмові попередження, про що останній був повідомлений під особистий підпис (а.с. 39, 101, 114 особової справи №76/2016).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як зазначено в ч. 3 ст. 166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд першої інстанції додержався цих вимог закону і вмотивовано задовольнив подання, зазначивши про те, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, систематично вчиняє адміністративні правопорушення, не бажає ставати на шлях виправлення, попередження органу пробації позитивного впливу на нього не мають, контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 з боку органу пробації вочевидь неможливий, відтак підстав для скасування прийнятого судом рішення не має.

Істотних порушень вимог кримінального або кримінального процесуального законодавства, які тягнуть безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року, якою задоволено подання начальника Заводського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 та направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2016 року у виді обмеження волі на строк 3 роки залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4