В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000060 від 04 квітня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чабанівка, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, стрілець помічник гранатометника 2 гірського штурмового взводу 2 гірсько штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст.408 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27 квітня 2017 року громадянин уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби строком на 3 роки та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 86 від 27 квітня 2017 року призначений на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти у військовому званні «солдат».
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст.З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.
Згідно Указів Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року та №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.
Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На даний час відповідних рішень Президентом України не приймалося.
Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 128 від 20 червня 2017 року солдат ОСОБА_4 направлений до військової частини НОМЕР_2 на лікування, де перебував на стаціонарному лікуванні в період з 20 червня 2017 року по 30 червня 2017 року.
Разом із тим, солдат ОСОБА_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, проходячи військову службу за контрактом, на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько- штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 30 червня 2017 року близько 08 год. 00 хв. вчинив самовільне залишення місця служби у військовій частині НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та направився за місцем свого фактичного проживання у місто Кам`янець-Подільський Хмельницької області, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.
ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав покази, які відповідають обставинам справи. У вчиненому щиpо pозкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи і не мають сумнівів у добровільності позиції, усвідомлюючи особливості порядку апеляційного оскарження в такому випадку.

Органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, вчинене в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до тяжких злочинів, особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 124 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки на період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1