У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погодженого прокурором Четвертого відділу Управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування №0004969 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань11.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, громадянина України, працюючого на посаді виконавчого директора ТОВ «Укрбуд Девелопмент», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів з моменту його затримання, із можливістю внесення застави у розмірі 15 000 000,00 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою,
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора, або суду,
- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,
- носити електронний засіб контролю.
З матеріалів клопотання вбачається, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004969 від 11.12.2017 за ч. 5 ст. 191 КК України.

18 липня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Зокрема, ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах групою осіб за попередньою змовою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, при викладених у повідомленні про підозру обставинах.

В обґрунтування клопотання детектив зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2006 у м. Києві між Головним управлінням в особі начальника ГУВВ МВС України командувача ВВ МВС України ОСОБА_19 , визначеним за текстом правочину як «Сторона 1» (далі Сторона-1), військовою частиною НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України в особі командира частини ОСОБА_20 , визначеною за текстом правочину як «Уповноважений представник Сторони 1» (далі військова частина НОМЕР_1 ) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-будівельна компанія «Пагода» () в особі директора ОСОБА_18 , визначеним за текстом правочину як «Сторона-2» (далі Сторона-2), укладено договір № 209 (за обліком Сторони-2 договір має №209/732) на проектування та будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими не житловими приміщеннями та паркінгом для легкових автомобілів (далі Об`єкт) на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , який погоджено Міністром МВС ОСОБА_21 (далі Договір № 209).
Підпунктом 5.3. розділу 5 Договору визначено, що площі завершеного будівництвом та введеного в експлуатацію Об`єкту за цим Договором отримуються Стороною-1 та Стороною-2 у наступному співвідношенні.
Після завершення будівництва та введення Об`єкта в експлуатацію Сторона-1 отримує: 20% (двадцять відсотків) загальної площі житла (квартир) в Об`єкті; машиномісця паркінгу для легкових автомобілів, кількість яких пропорційна кількості отримуваних Стороною-1 квартир в Об`єкті.
Після завершення будівництва та введення Об`єкта в експлуатацію Сторона-2 отримує у власність (для оформлення у власність) або для виконання своїх зобов`язань:
-80% (вісімдесят відсотків) загальної площі житла (квартир) в Об`єкті;
-всі машино-місця паркінгу дія легкових автомобілів, за винятком машино-місць, які згідно з умовами цього Договору отримує Сторона-1;
-100 % вбудовано-прибудованих не житлових приміщень в Об`єкті.
Також, детектив зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що за браком фінансово-економічних ресурсів у ТОВ «ФБК «Пагода» для здійснення подальшого фінансування будівництва Об`єкта з метою виконання зобов`язань за Договором № 209 ОСОБА_18 на початку 2013 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) звернулася з відповідною комерційною пропозицією про залучення до інвестиційного проекту будівництва Об`єкта до ОСОБА_22 , який на той час обіймав посаду президента Української державної будівельної корпорації «Укрбуд» (далі корпорація «Укрбуд»).
Водночас, встановлено, що ознайомившись зі змістом Договору № 209, невстановлена посадова особа корпорації «Укрбуд» переконалася, що положення п. 5.10. даного правочину, в якому хоча і передбачено можливість дострокового виконання зобов`язань шляхом обміну нерухомості в Об`єкті на нерухомість в інших житлових об`єктах, але лише за умови відповідності ринкової вартості предметів такого обміну, було перешкодою у законний спосіб максимізувати прибутки від реалізації проекту за рахунок частки іншої сторони - Головного управління - з використанням вищеописаного механізму обміну.
Разом з тим, детектив зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що діючи з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів та в інтересах підконтрольної їй юридичної особи, що входила до корпорації «Укрбуд», достовірно усвідомлюючи, що збільшення загальної площі Об`єкту за результатами внесення змін до Проектної документації призведе до збільшення частки Головного управління у Договорі № 209, у першій половині 2013 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у невстановленої досудовим слідством особи виник умисел до заволодіння майном, належним Головному управлінню.
Для цього невстановлена на даний час слідством особа вирішила об`єднати спільні зусилля та залучити до вчинення злочину наступних осіб, залучивши їх до попередньої змови групи осіб та розподіливши між ними ролі і функції.
Як вказує у клопотанні детектив, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , який обіймав на той час посаду заступника голови правління з будівництва Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»» (), а фактично здійснював керівництво та управління господарською діяльністю юридичних осіб асоційованих членів корпорації «Укрбуд», пов`язаною з реалізацією проектів будівництва у м. Києві, виступав співорганізатором вчинення зазначеного злочину, тому мав виконувати аналогічні вищеперерахованим за своєю суттю функції.
Зокрема, ОСОБА_6 в силу займаної посади, а також спираючись на власний авторитет у колективі корпорації, використовуючи набуті протягом тривалого часу роботи у сфері будівництва знання та навички, перебуваючи у довірливих відносинах з керівником ТОВ «Укрбуд Девелопмент» ОСОБА_8 , який також був залучений до виконання злочинного плану, володіючи комунікабельністю, іншими необхідними для успішного ведення справ корпорації особистими якостями повинен був: представляти корпорацію «Укрбуд» під час ведення переговорів, на нарадах, інших колегіальних заходах; визначати умови правочинів, спрямованих на реалізацію спільного злочинного наміру щодо заволодіння державним майном в особливо великих розмірах; підшукувати інших співучасників та залучати їх до вчинення злочину, надавати їм обов`язкові до виконання вказівки та розпорядження; спрямовувати та координувати дії службових осіб та працівників ТОВ «Укрбуд Девелопмент» в залежності від ситуації; використовуючи свій авторитет, особисті, дружні, інші неформальні зв`язки в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, забезпечувати успішне внесення змін до проектної документації; організовувати прикриття незаконного проведення будівельно-монтажних робіт на Об`єкті до затвердження змін до проектної документації; сприяти усуненню перешкод, створювати сприятливі умови для вчинення злочину та його приховання; вчиняти інші дії, спрямовані на реалізацію розробленого заздалегідь плану злочинних дій.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що з метою виконання свого злочинного задуму невстановлена слідством особа визначила в якості підконтрольної їй юридичної особи, що братиме участь у реалізації вказаного інвестиційного проекту, ТОВ «Укрбуд Девеломпент» (), а в якості виконавця вчинення заволодіння часткою Головного управління у Договорі № 209 обрала генерального директора цього товариства ОСОБА_8 та призначеного Указом Президента України № 733/2015 від 30.12.2015 на посаду Командувача Головного управління ОСОБА_10 .
Виконавши усі необхідні на думку учасників групи підготовчі дії, створивши сприятливі умови для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_10 , на виконання спільного злочинного умислу, з відома ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , використовуючи свої повноваження командувача Національної гвардії України всупереч інтересам служби, діючи з корисливих мотивів, в інтересах ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на шкоду економічним інтересам держави, Національної гвардії України, а також військовослужбовців і членів їх сімей, які потребували поліпшення житлових умов, використовуючи в якості підстави завідомо підроблені Звіти ОСОБА_9 , перебуваючи в Головному управлінні за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9а, - підписав від імені Головного управління додаткову угоду від 06.10.2016 №3/20/1-209/15/Д4 до Договору № 209 з ТОВ «ФБК «Пагода», за умовами якої обміняв частку Головного управління в ЖК «Аристократ» на 65 квартир загальною площею 5550,45 кв.м. в ЖК «Оберіг».
Крім того, детектив зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у подальшому, продовжуючи діяти спільно, для прискорення та полегшення процедури передачі визначених за умовами додаткової угоди від 06.10.2016 №3/20/1-209/15/Д4 до Договору № 209 65 квартир, права на які належали ТОВ «Укрбуд Девелопмент», ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи як співвиконавці вчинення злочину, а також ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які діяли від імені очолюваних ними ТОВ «ФБК «Пагода» та військової частини НОМЕР_1 відповідно та не були обізнані з планом злочинних дій, підписали додаткову угоду від 29.11.2016 №3/20/1-209/15/Д5 до Договору № 209, за умовами якої визначили, що вказані квартири Головному управлінню передасть безпосередньо ТОВ «Укрбуд Девелопмент», що було зроблено на підставі акту приймання-передачі від 30.11.2016, підписаного ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
В результаті укладення та виконання додаткових угод №3/20/1-209/15/Д4 від 06.10.2016 та №3/20/1-209/15/Д5 від 29.11.2016 до Договору № 209 суттєво змінено співвідношення майнових інтересів сторін за договором у бік погіршення становища Головного управління, військової частини НОМЕР_1 , якими недоотримано (втрачено) активів на суму 77 153 700,00 грн., що відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром та полягає в різниці між ринковою вартістю Частки Головного управління в ЖК «Аристократ», передбаченої п. 5.3.1. Договору № 209 від 12.04.2006, з урахуванням додаткових угод до даного договору, належної до отримання Головним управлінням, та ринковою вартістю квартир, фактично отриманих за актом приймання-передачі від 30.11.2016 Головним управлінням в ЖК «Оберіг», чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму.
При цьому, детектив зазначив у клопотанні, що досудовим розслідуванням встановлено, що після виконання ОСОБА_10 усіх передбачених злочинним планом з використанням свого службового становища дій в інтересах ТОВ «Укрбуд Девелопмент», діючи на виконання раніше досягнутих домовленостей, ОСОБА_8 приступив до виконання своєї частини зобов`язань, спрямованих на задоволення корисливих інтересів командувача НГУ. Усвідомлюючи значущість посади ОСОБА_10 , його військове звання вищого офіцерського складу Національної гвардії України та прикуту через вказані обставини постійну увагу з боку громадськості та суспільства до особи командувача, його обов`язок як особи, уповноваженої на виконання функцій держави, декларувати майно та доходи, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вирішили вдатися до завуальованої форми вчинення дій в інтересах останнього.
Вигодонабувачем від таких дій за задумом учасників мала стати дочка ОСОБА_10 - ОСОБА_23 , яка з урахуванням її російського громадянства, постійного проживання поза межами території України, роботи у приватному секторі, підходила для відведеної їй ролі, оскільки, за переконанням вказаних осіб, факт набуття нею у власність активів не повинен був викликати сумнівів у законності угоди.
Обравши в якості об`єкту інвестування квартиру АДРЕСА_3 , забудовником якого також був ТОВ «Укрбуд Девелопмент», учасники приступили до виконання задуманого.
Як вказує у клопотанні детектив, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 як генеральний директор ТОВ «Укрбуд Девелопмент», використовуючи права та повноваження забудовника у правовідносинах з Управителем, зокрема, щодо встановлення Поточних цін вимірних одиниць об`єктів інвестування, підписав датований 07.03.2017 документ щодо визначення спеціальної поточної ціни зі значною знижкою виключно на вказану квартиру у сумі 7 800 грн./кв.м. при її попередній ринковій вартості у сумі 24 000 грн./кв.м., який разом з листом від 07.03.2017 №0689, адресував управителю ТОВ «Житло-капітал» для укладення з ОСОБА_23 договору про участь у ФФБ.
При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що з метою прикриття дійсної природи вчинюваного, створення документальної видимості начебто правомірності відчуження квартири на користь ОСОБА_23 зі знижкою на загальну суму 1 231 200 грн., між ОСОБА_8 , з одного боку, та від імені ОСОБА_23 , яка станом на дату укладення правочину не перебувала на території України, невстановленою на даний час слідством особою, з другого боку, укладено датований 27.02.2017 договір, за умовами якого різниця у сумі 1 231 200 грн. між дійсною ринковою вартістю зазначеної квартири та встановленою на неї знижкою повинна бути сплачена ОСОБА_23 за окремим кредитним договором в рахунок погашення зобов`язань ТОВ «Укрбуд Девелопмент» перед товариством з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» ().
Надалі, між ТОВ «Каса народної допомоги», місцем реєстрації якого є місце проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , який спершу обіймав посаду заступника голови правління з будівництва Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»» (), а з березня 2017 року виконавчого директора ТОВ «Укрбуд Девелопмент», з однієї сторони, та від імені ОСОБА_23 , яка станом на дату підписання правочину не перебувала на території України, невстановленою на даний час слідством особою, з другої сторони, укладено датований 09.03.2017 кредитний договір КД №0903001/000-КФІ/17, відповідно до умов якого ОСОБА_23 надається кредит під 30% річних на суму 1 231 200 грн. зі строком погашення до 08.08.2018.
У подальшому, за відсутності ОСОБА_23 на території України розрахунки за придбання вказаної квартири здійснювалися невстановленою на даний час слідством особою шляхом внесення у касу ТОВ «ТОВ «ФК «Укрпереказ» для подальшого перерахування ТОВ «ФК «Житло-Капітал» 11-ти готівкових платежів на суму 49 000 грн. кожен та 1-го готівкового платежу на суму 43 900 грн., а всього на суму 591 900 грн., на підставі укладених невстановленою на даний час слідством особою від імені ОСОБА_23 договорів доручення з наступними реквізитами: № 506 від 13.03.2017, № 203 від 14.03.2017, № 225 від 15.03.2017, № 617 від 16.03.2017, №126 від 17.03.2017, № 442 від 20.03.2017, №133 від 18.03.2017, № 044 від 21.03.2017, № 049 від 22.03.2017, № 050 від 23.03.2017, № 043 від 24.02.2017, № 305 від 27.03.2017, - щодо перерахування коштів від імені останньої за фінансування об`єкту інвестування за Договором про участь у ФФБ №28-0903/2017-1 від 09.03.2017.
Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2017 право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_23 .
Разом з тим, детектив у клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що виконавши усі необхідні на думку учасників групи підготовчі дії, створивши сприятливі умови для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з відома ОСОБА_6 , діючи на виконання спільного злочинного умислу, а також ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які діяли від імені очолюваних ними ТОВ «ФБК «Пагода» та військової частини НОМЕР_1 відповідно та не були обізнані з планом злочинних дій, повторно використовуючи в якості підстави завідомо підроблені Звіти ТОВ «Меркурій партнерс», підписали додаткову угоду від 07.11.2017 №3/20/1-209/15/Д7 до Договору № 209, за умовами якої обміняли частку Головного управління в ЖК «Аристократ» загальною площею 257,96 кв.м. на 5 квартир загальною площею 336,4 кв.м. в інших житлових об`єктах.
В результаті укладення та виконання додаткової угоди №3/20/1-209/15/Д7 від 07.11.2017 до Договору №209 суттєво змінено співвідношення майнових інтересів сторін за договором у бік погіршення становища Головного управління, військової частини НОМЕР_1 , якими недоотримано (втрачено) активів на суму 4 481 748,00 гривень, що відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром та полягає у різниці між ринковою вартістю Частки Головного управління в ЖК «Аристократ», передбаченої п. 5.3.1. Договору № 209 від 12.04.2006, з урахуванням додаткових угод до даного договору, належної до додаткового отримання Головним управлінням, та ринковою вартістю квартир, фактично отриманих за актом приймання-передачі від 07.11.2017 Головним управлінням в інших житлових Об`єктах, чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму.
Як зазначив у клопотанні детектив, досудовим розслідуванням встановлено, що всього в результаті укладення та виконання додаткових угод №3/20/1-209/15/Д4 від 06.10.2016, №3/20/1-209/15/Д5 від 29.11.2016, №3/20/1-209/15/Д7 від 07.11.2017 Головним управлінням, військовою частиною НОМЕР_1 , недоотримано (втрачено) активів на загальну суму 81 635 448,00 грн.
Своє клопотання детектив обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, який вчинив особливо тяжкий злочин, що повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Крім того, детектив вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 покладається на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, розміру заподіяних його діями збитків, з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, керуючись положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, детектив вважав, що наявні обґрунтовані та переконливі підстави для визначення йому застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 15 000 000,00 грн.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, вважав за необхідне визначити останньому, як альтернативу, заставу у розмірі 15 000 000,00 грн.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні проти клопотання заперечували та просили відмовити в його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутності визначених законом ризиків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими детектив та прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0004969 від 11.12.2017 за підозрою серед інших ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.
18.07.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що в матеріалах поданого клопотання є певні дані, що підтверджують існування на час розгляду клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України.
Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується висновком за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 05.11.2018 №5087/19639-19757/18-42/19758-19772/18-43/19773-19787/18-44, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість частки Головного управління Національної гвардії України в житловому будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом для легкових автомобілів розташованому за адресою: м. Київ, Печерський район, вгул. Щорса (Євгена Копо вальця), 34, передбачена п. 5.3. Договору № 209 від 12.04.2006, з урахуванням додаткових угод до даного договору, перелік яких вказано у Додатку 1 до Додаткової угоди № 3/20/1-209/15/ДЗ від 18.11,2015, у стані, що відповідає п. 5.9 Договору № 209 від 12.04.2006 становить станом на 06.10.2016, 29.11.2016, 30.11.2016 183 111 900,00 (сто вісімдесят три мільйона сто одинадщть тисяч дев`ятсот) гривень»; ринкова вартість квартир в житловому комплексі «Оберіг» за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 21-45 (будівельна адреса), за умовами Договору від 12.04.2006 № 209 в редакції Додаткових угод № 3/20/1- 209/15/Д4 від 06.10.2016 та № 3/20/1-209/15/Д5 від 29.11.2016, складає станом на 06.10.2016, 29.11.2016, 30.11.2016 - 105 958 200,00 (сто п`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч двісті) гривень 00 копійок»; довідкою спеціалістів Держаудитслужби від 07.12.2018, відповідно до якої внаслідок незабезпечення посадовими особами Головного управління Національної гвардії України в особі командувача Національної гвардії України ОСОБА_10 , командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_17 дотримання вимог статті 13 Закону України № 2658-Ш та пункту 20 Методики оцінки майна № 1891 в частині наявності позитивного загального висновку рецензента щодо визначення ринкової вартості квартир за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , Головним управлінням Національної гвардії України, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України недоотримано (втрачено) активів станом на 03.08.2016 в сумі 81 293 500,00 грн, станом на 06.10.2016, 29.11.2016, 30.11.2016 в сумі 77 153 700,00 грн, та відповідно нанесено матеріальної шкоди (збитків) Головному управлінню Національної гвардії України, військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на зазначену суму; висновком комісійної судової економічної експертизи № 28129/207/208 від 31.01.2019, відповідно до якої загальний розмір різниці між ринковою вартістю частки ГУ НГУ, військової частини НОМЕР_1 в об`єкті будівництва, передбаченій у Договорі № 209 з урахуванням додаткових угод № 3/20/1-209/15/Д4 від 06.10.2016, № 3/20/1-209/15/Д5 від 29.11.2016 та додаткової угоди № 3/20/1-209/15/Д7 від 07.11.2017 до договору № 209 від 12.04.2006, станом на дати укладення вказаних додаткових угод 06.10.2016, 29.11.2016, 07.11.2017 складає 81 635 448,00 грн.; договором № 209 від 12.04.2006, а також додатковими угодами до даного договору № 3/20/1-209/15/Д3 від 18.11.2015, № 3/20/1-209/15/Д4 від 06.10.2016, № 3/20/1-209/15/Д5 від 29.11.2016, № 3/20/1-209/15/Д7 від 07.11.2017; аудиторським звітом за результатами аудиту відповідності Управління розквартирування і капітального будівництва логістики ГУ НГУ за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, відповідно до якого в результаті укладення договору та низки додаткових угод з ТОВ «ФБК «Пагода» та ТОВ «Укрбуд Девелопмент» Національною гвардією України було отримано житло, комерційна вартість якого фактично менша за вартість житла, яке повинно було передати ТОВ «ФБК «Пагода» на загальну суму 84 001 120 грн.; документами із найменуванням «Поточні ціни…», які встановлювалися генеральним директором ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на вимірні одиниці об`єктів інвестування в ЖК «Аристократ» та ЖК «Оберіг» у 2016 році; наказом Фонду державного майна України від 16 вересня 2016 року № 1727 про зупинення дії кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів, відповідно до якого ОСОБА_9 зупинено вказане свідоцтво у зв`язку з неодноразовим порушенням вимог законодавства про оцінку майна та професійну оціночну діяльність.
Слідчий суддя погоджується із доводами детектива та прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, згідно яких підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та на запобігання яких покликані запобіжні заходи.
Однак не знайшли у судовому засіданні свого підтвердження ризики щодо можливості знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які обґрунтовані у клопотанні посиланням на існування можливості вчинення даних дій підозрюваним у майбутньому, без наведення буд-яких вагомих для суду доказів.
У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що детективом у клопотанні не наведено та прокурором у судовому засіданні належним чином не обґрунтовано підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як застава з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.
Разом з цим, прокурор не довів під час розгляду клопотання, що застосування інших запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, матеріальне становище та стан його здоров"я, його соціальні зв`язки, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, а для підозрюваного достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що в силу норм ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 536 800,00 грн., та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
Відповідно до положень частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Згідно частини 6 статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Зважаючи на те, що слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та приймаючи до уваги стан здоров"я підозрюваного, тобто наявність тяжкого онкологічного захворювання та необхідності продовження нагляду та лікування, вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні процесуальні обв`язки: прибувати на першу вимогу до детектива, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, прокурора, суду; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Разом з тим, детектив у клопотанні просив покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , однак слідчий суддя не вбачає підстав для покладення такого обов`язку у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.
При цьому, слідчий суддя вважає, що покладення на підозрюваного зазначених вище процесуальних обов`язків, з урахуванням обраного запобіжного заходу у вигляді застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить запобігання спробам визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погодженого прокурором Четвертого відділу Управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 536 800 (один мільйон п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот ) гривен.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:
Отримувач ТУДСАУ у м. Києві
ЄДРПОУ банку: 26268059;
МФО 820172;
Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.
р/р 2089;
призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).
Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду.
З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- прибувати на першу вимогу до детектива, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, прокурора ,суду;
- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18.09.2019 включно.
Підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Контроль за виконанням підозрюваним зобов`язань здійснює детектив.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невнесення ним або заставодавцем застави, до нього може бути застосований інший більш суворий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1