ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6731/19
провадження № 1-кп/753/1236/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002018 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка, Вільшанського району, Кіровоградської обл., українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.09.2012 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарарння з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 15.11.2013 року Дніпровським районним м. Києва за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 6 років позбавлення, 02.04.2014 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок змінено та призначено нове покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 20.01.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 125, 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 2 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
18 березня 2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3, визначивши вчинення злочину проти власності, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_5 за наступних обставин. Так, ОСОБА_3 18 березня 2019 року, приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3, побачив ОСОБА_5 , який знаходився за вищевказаною адресою, який утримував при собі власний мобільний телефон. В цей момент, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає підійшов до ОСОБА_5 , та поваливши останнього на землю, вихопив з внутрішньої лівої кишені куртки мобільний телефон: «Doogee х9 pro (Black)», imei № 1: НОМЕР_1 ; imei № 2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 912 гривень 33 копійки, чим відкрито заволодів майном потерпілого. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 912 гривень 33 копійки. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальних актах відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення та перевиховання не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив новий умисний, корислий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, відшкодував потерпілому завдану моральну та матеріальну шкоду, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у однак у мінімальних межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Враховуючи попередні судимості обвинуваченого, його особу, поведінку останнього під час розгляду кримінального провадження, який своїх процесуальних обов'язків належним чином не виконував, за викликами до суду неодноразово не з'являвся без поважних причин, що дозволяє суду зробити висновок про відсутність бажання останнього критично відноситися до своєї поведінки та робити відповідні висновки, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст.ст.75,76,69 КК України. Разом із тим, у зв'язку із невиконанням обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов'язків обвинуваченого, зокрема, з'являтися за першою вимогою до суду, внесена за нього застава в розмірі 38 420 гривень, на підставі ч.8 ст.182 КПК України підлягає зверненню в дохід держави. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , на підставі його заяви, слід залишити без розгляду. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,- З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. До забрання вироком законої сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду нагайно. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 25.10.2019 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк перебування в слідчому ізоляторі під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження з 18.03.2019 року по 01.04.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 429 гривнь за проведення товарознавчої експертизи №13-1/548 від 26.03.2019 року. Речові докази - мобільний телефон: «Doogee х9 pro (Black)», imei № 1: НОМЕР_1 ; imei № 2: НОМЕР_2 - залишити за належністю. Заставу в розмірі 38 420 гривень, внесену на підставі квитанції №0.0..1 від 29.03.2019 року, звернути в дохід держави. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , залишити без розгляду. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: