Дата документу 08.11.2019 Справа № 322/749/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1466/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 322/749/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000372, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 липня 2019 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 липня 2019 року частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, 30.09.2016 року в провадження Гуляйпільського районного суду Запорізької області з Новомиколаївського районного суду Запорізької області після зміни підсудності Апеляційним судом Запорізької області надійшло кримінальне провадження №0000372 від 04.08.2015 року з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

04.01.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 кримінальне провадження прийняте до провадження і призначено у відкрите підготовче засідання на 22.01.2019 року.

24.07.2019 року у підготовчому судовому засіданні до суду звернувся захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 з усним клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, так як останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: дата затвердження та складання обвинувального акта не відповідає даним, зазначеним в реєстрі досудового розслідування; обвинувальний акт не містить формулювання висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, а лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та вказівку, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, повідомлення про підозру ОСОБА_9 не вручалось, було порушено процедуру повідомлення про підозру ОСОБА_9 , оскільки йому, як депутату районної ради відповідно до ч. 1 ст. 481 КПК України пред`явити повідомлення про підозру мав би прокурор Запорізької області, а не надати доручення іншому прокурору чи слідчому провести вказану дію, а тому просила повернути обвинувальний акт прокурору.

Під час підготовчого судового засідання районний суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що в обвинувальному акті зазначені всі обставини, передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Так, в обвинувальному акті (після анкетних даних обвинуваченого) чітко зазначено, які саме дії вчинив ОСОБА_9 , на що при цьому був направлений його умисел (суб`єктивна сторона злочину), коли (дата вчинення злочину), місце вчинення злочину та за яких обставин були вчинені кримінальні правопорушення. Також зазначено майно, яке викрав останній, його вартість на момент викрадення. Після опису кожного злочину зазначена кваліфікація дій ОСОБА_9 . Вказує, що судом порушено вимоги, які зазначені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року, зі змісту якого вбачається, що суд в ухвалі про повернення обвинувального акта прокурору обов`язково повинен зазначити, які саме слідчі чи процесуальні дії повинен вчинити прокурор чи слідчий з метою усунення виявлених недоліків. Проте, в ухвалі не зазначено жодних слідчих дій, які повинна виконати сторона обвинувачення для усунення виявлених в даному обвинувальному акті недоліків. Таким чином, в зазначеному обвинувальному акті в повній мірі сформульовані та кваліфіковані всі протиправні дії ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу районного суду, матеріали кримінального провадження направити до районного суду на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора на підтримання апеляційної скарги, захисника із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акта прокурору, з підстав того, що з точки зору суду, він не місить формулювання обвинувачення, є безпідставними.

Суду при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта з підстав невідповідності обвинувального акта положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України.

Згідно з зазначеною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Як було зазначено апелянтом, в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинуваченого, та місце його проживання, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також, в обвинувальному акті чітко зазначено, які саме дії вчинив ОСОБА_9 , на що при цьому був направлений його умисел (суб`єктивна сторона злочину), коли (дата вчинення злочину), місце вчинення злочину та за яких обставин були вчинені кримінальні правопорушення. Також зазначено майно, яке викрав останній, його вартість на момент викрадення. Після опису кожного злочину зазначена кваліфікація дій ОСОБА_9 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано.

Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно для його повного розуміння, що спростовує висновок суду про те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це, конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і висунуте ОСОБА_9 обвинувачення, не чинять перешкод для розгляду обвинувачення щодо нього в судовому засіданні, де це обвинувачення і повинне доводитися стороною обвинувачення.

Колегія суддів не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної підстави для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, передбачених ст. 291 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції з підстав, не передбачених законом, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а, відтак, оскаржувана ухвала суду, відповідно до положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 липня 2019 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Гуляйпільського районного суду Запорізької області.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4