Справа № 577/499/19
Провадження № 1-кп/577/197/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000612 від 24 квітня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Хотінь Сумської області, українки, громадянки України, освіта повна середня, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

Встановив:

Обвинувачена ОСОБА_4 27 квітня 2017 року близько 11 години перебувала на городі господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував також і її сусід ОСОБА_6 , якому належить вказане господарство. Під час їх спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла суперечка на ґрунті неприязних відносин, яка переросла у сварку, в ході якої у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізуючи, який та усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, ОСОБА_4 , тримаючи в руках лопату, підійшла до ОСОБА_6 та нанесла йому один удар в ділянку правої частини голови та один удар по лівому передпліччю, чим спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді рани в тім`яній ділянці справа та рани по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині навколо якої синець, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово медичного експерта № 148 від 23.05.2017 року у ОСОБА_6 , на час обстеження, малися рана в тім`яній ділянці справа, рана по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині навколо якої синець. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкодження. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час, указаний потерпілим, що підтверджується кольором синців, станом ран. По ступеню важкості синці, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Відповідно ступеня важкості рани, що згідно Правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено біля чотирьох ударів. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися як у вертикальному так і в горизонтальному, або близькому до нього положеннях. Рани голови та лівого передпліччя могли виникнути від дії тупого предмету, у якого довжина перевищує над шириною.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнала та показала, що 27 квітня 2017 року близько 11 години перебувала на городі власного господарства за адресою: АДРЕСА_2 , на своїй сусідній ділянці перебував ОСОБА_6 , де в цей час трактор пахав землю і їхав по її посадженому городу, тому вона почала лаятися на тракториста і йшла слідом за ним, щоб той звернув у бік городу ОСОБА_6 , тримаючи при цьому лопату в руках, показуючи кулаком трактористу. Той погодився та відповів, що такого більше не буде. В цей час ОСОБА_6 підійшов до неї ззаду, підняв та почав трясти, а потім її кинув на землю. До них підійшов її син ОСОБА_8 , який їх роздійняв та підійшов до себе на город садити картоплю. ОСОБА_6 , взявши палицю, прийшов до них на город і почав нею бити сина по голові. Вона, захищаючи сина, держаком лопати вибивала палицю з рук ОСОБА_6 , можливо, випадково нанесла удари, куди, не бачила, бо била навмання, куди попало. Від ОСОБА_6 також отримала удари, але побої не знімала. Після того ОСОБА_6 працював на городі і з ним все було нормально. Може і спричинила ушкодження ОСОБА_6 , але не умисно, а тому, що захищала сина від побиття. Не виключає, що тілесні ушкодження, про які йдеться в обвинуваченні, виникли від її дій. Просить звернути увагу на ту обставину, що зі свідком ОСОБА_9 в неї напружені відносини, крім того, вона була також на городі і підначувала ОСОБА_6 , щоб той її бив. А свідок ОСОБА_10 є подругою ОСОБА_9 , і того дня її взагалі не було під час сварки .На даний час жалкує, що так трапилося, що спричинила ОСОБА_6 побої, однак, тримає на нього злість, через те, що він її неодноразово бив, принижував, ображав. Цивільний позов не визнає, шкоду відшкодовувати не буде. У такий спосіб потерпілий за її рахунок бажає вирішити свої фінансові питання. Те, що замовив визначення меж та сплатив шістсот гривень, то це особисті потреби господарства, а не шкода завдана тілесними ушкодженнями. Позов в частині відшкодування моральної шкоди вважає безпідставним.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 вину не визнала, її винуватість доводиться наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 27 квітня 2019 року він запросив чоловіка, щоб трактором зорав город, і попросив це зробити так, щоб не заїхати на сусідню межу. Тракторист заїхав по його городу . В цей час ОСОБА_4 працювала в себе на городі і прийшла сваритися та нанесла йому один удар лопатою по руці . Він відібрав лопату викинув на її город. Після чого ОСОБА_4 замахнулася на нього відром, яке він також відібрав та перекинув на її город. Тоді ОСОБА_4 на нього накинулася битися, але він відступив та руками направив її в сторону її города. Коли він відкидав лопату та відро, це побачив її син ОСОБА_8 і підійшов до нього та вдарив його у область щелепи, і ,завдяки тому, що він відхилився, ОСОБА_8 зачепив його частково . Він повернувся в бік свого господарства й почав йти звідти, але ОСОБА_8 наступаючи слідував за ним, а на його городі став. Він, захищаючись, взяв рейку і почав кивати, перед ним. В цей час ОСОБА_8 підійшла з лопатою. Рейка виявилася трухлою та зламалася, тому ОСОБА_8 вчепився за нього і утримував за руки, а в цей час обвинувачена ОСОБА_4 вдарила його лезом лопати по голові та по плечу. Відбувалося все на його території. Коли в нього з`явилася кров на голові, то вони побачили це й пішли звідти. Він викликав дільничного і той зафіксував вказані обставини. Наступного дня він звернувся до експерта, а на слідчому експерименті все показав, як було. Все, що говорить ОСОБА_4 , брехня, він її не бив. Матеріальну шкоду обґрунтовує тим, що змушений був звернутися до землевпорядника, щоб довести, що не виходить за межі свого городу і ці витрати пов`язує зі сваркою. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що через сварку, що сталася з вини обвинуваченої, у нього виникли труднощі, пов`язані з веденням господарства. Тракторист відмовляється зорювати город, щоб уникати сварок з ОСОБА_4 . З нього глузують, що він, будучи чоловіком, не міг заспокоїти жінку і дозволив себе побити. Це його принижує. ОСОБА_4 не вибачилася, шкоду не відшкодувала. Цивільний позов підтримує повністю .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 27 квітня 2019 року на своєму городі садила картоплю, попереду на своєму городі була ОСОБА_4 . В цей час заїхав трактор на город ОСОБА_6 і ОСОБА_4 побігла з лопатою, вискочила попереду трактора, щоб перегородити дорогу, бо вона вже посадила город. Вийшов ОСОБА_6 і ОСОБА_4 у нього на городі замахнулася відром на нього, він відмахнувся рукою, їй не сподобалося , тому почала бити ОСОБА_6 , той її відштовхнув Після цього ОСОБА_4 взяла лопату і нею замахнулася на ОСОБА_6 . В цей час підбіг її син і вони удвох почали бити ОСОБА_6 . Син тримав за руки, а ОСОБА_4 лопатою нанесла по голові ОСОБА_6 близько двох-трьох ударів .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона садила город, в той час також город садила ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_4 щось не сподобалося, і вона почала перекочувати обніжок. Сусід ОСОБА_6 зробив зауваження і ОСОБА_4 прийшла до нього на город, та вдарила його лопатою по голові зліва чи справа, не пам`ятає, двічі. Там були присутні ще й син обвинуваченої, ОСОБА_11 , тракторист.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що у квітні місяці два роки тому його найняла обвинувачена, щоб посадив картоплю в її господарстві, і приблизно об 11 годині він працював, коли на сусідній город заїхав трактор зорати землю. ОСОБА_4 пред`явила претензію, що трактор заїхав на її територію. Сусід ОСОБА_6 стверджував, що то його територія і відштовхнув її на її територію. В цей час ОСОБА_4 нанесла йому два удари лезом лопати в тому числі і по голові ОСОБА_6 . Деталі не бачив, бо був посередині городу, але почувши сварку, звернув увагу, і не бачив, щоб ОСОБА_6 бив ОСОБА_4 , бачив лише, що відштовхнув зі свого городу.

Винуватість ОСОБА_4 також доводиться письмовими доказами.

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27 квітня 2017 року вбачається, що в АДРЕСА_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_4 (а.с. 13 наданих матеріалів).

З висновку СМЕ №148 від 23.05.2017 року, вбачається що потерпілий ОСОБА_6 на час обстеження мав тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці справа, рана по задній поверхні лівого передпліччя в середній третині навколо якої синець, синець по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, садна на тильній поверхні лівої кисті, дистальної фаланги 111 пальця лівої кисті, дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкодження. За ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с. 22-24 наданих матеріалів).

З протоколу слідчого експерименту від 12.07.2017 року, проведеного з потерпілим вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 показав, як обвинувачена, перебуваючи в положенні стоячи, наносила удари по рукам та один удар лопатою по верхній частині голови. (а.с.27-30 наданих матеріалів).

З висновку СМЕ № 436 від 22.11.2017 року, вбачається, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями. Не співпадають у кількості заподіяних ушкоджень, оскільки під час експерименту вказано менша кількість нанесених ударів порівняно з виявленими тілесними ушкодженнями. (а.с. 32-34 наданих матеріалів).

З протоколу слідчого експерименту від 25.01.2019 року, проведеного з потерпілим ОСОБА_6 вбачається, що потерпілий показав, як обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи у положенні стоячи ззаду, наносила удари йому, удар по голові в праву частину, а в подальшому, нанесла один удар по лівому передпліччю, тримаючи металеве відро нанесла один удар по лівій руці, а саме кисті, та по лівому стегну (а.с. 35-37 наданих матеріалів).

З висновку СМЕ № 28 від 29.01.2017 року вбачається, що згідно механізму, який показаний ОСОБА_6 спричинення тілесних ушкоджень співпадає в частині їх виникнення в ділянці волосистої частини голови, в лівому стегні, які малися на час судово-медичного обстеження. Не співпадає в дії травмуючого предмету в ділянку лівої кисті. (а.с. 38-40 наданих матеріалів).

З протоколу слідчого експерименту від 03.11.2017 року, проведеного з свідком ОСОБА_13 , вбачається, що свідок показала, як обвинувачена, перебуваючи у положенні стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_6 , нанесла три удари лопатою по спині, в верхню частину ( а.с. 42-46 наданих матеріалів).

З висновку СМЕ № 479 від 06 грудня 2017 року вбачається, що механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний свідком ОСОБА_13 співпадає не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями, які малися у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження. Не співпадає в кількості та локалізації заподіяних тілесних ушкоджень, оскільки під час проведення слідчого експерименту вказано менша кількість ударів, порівняно з виявленими, вказано удари по спині справа, а в даній ділянці ушкоджень не виявленою (а.с.47-48 наданих матеріалів).

Згідно протоколу слідчого експерименту від 12.01.2019 року, проведеного зі свідком ОСОБА_12 , він показав, як обвинувачена ОСОБА_4 наносила удари потерпілому ОСОБА_6 , стоячи ззаду нанесено один удар лопатою в праву частину спини, один удар лопатою по лівому стегну, та один удар по лівій руці (а.с.82-85 наданих матеріалів).

З висновку СМЕ № 15 від 22.01.2017 року вбачається, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний свідком ОСОБА_12 , співпадає в частині виникнення тілесних ушкоджень в ділянці волосистої частини голови, лівого передпліччя, які малися у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження. Не співпадає в дії травмуючого предмету в ділянці лівого стегна та лівої кисті відносно характеру пошкоджень (а.с.86-88 наданих матеріалів).

Згідно протоколу слідчого експерименту від 12.01.2019 року, проведеного із свідком ОСОБА_10 вона показала, як обвинувачена ОСОБА_4 наносила удари потерпілому ОСОБА_6 стоячи ззаду нанесено один удар по лівому передпліччю, один удар лопатою по лівому стегну, перебуваючи у положенні стоячи нанесено один удар по лівій руці. (а.с.93-95 наданих матеріалів).

З висновку СМЕ № 16 від 22.01.2019 року вбачається, що механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний свідком ОСОБА_10 співпадає в частині виникнення тілесних ушкоджень в ділянці волосистої частини голови, лівого передпліччя, які малися у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження. Не співпадає в дії травмуючого предмету в ділянці лівого стегна та лівої кисті, відносно характеру пошкоджень(а.с.97-99 наданих матеріалів).

Згідно протоколу слідчого експерименту від 28.01.2019 року, проведеного з обвинуваченою ОСОБА_4 , вона показала, як наносила удари потерпілому ОСОБА_6 , стоячи ззаду нанесено один удар правою рукою з лопатою в ділянку правої частини голови, один удар в передпліччя (а.с.125-127 наданих матеріалів).

Згідно довідки Конотопського ВП в журналі ЖЄО Конотопського ВП звернення про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за період з 24.04.2017 до 15.01.2019 року відсутні, перевірка не проводилася(а 114,115 наданих матеріалів)

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить висновку, що вони є належними, допустимими, а в сукупності-достатніми, показання свідків є щирими і підстав недовіряти цим доказам судом не встановлено. Всі свідки вказували на факт побиття ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_6 лопатою на його території, що узгоджується з письмовими документами і вказані докази в повній мірі доводять обвинувачення ОСОБА_4 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , син обвинуваченої, показав, що у квітні місяці , рік не пам`ятає, у своєї матері саджав картоплю. Тракторист, що зорював город сусіду, почав їздити по їх городу і мати пішла до нього, пояснити, щоб так не їздив. Почалася сварка. Інша жінка зі свого городу закричала і він побачив, що ОСОБА_6 б`є його матір, тому підбіг і накинувся на ОСОБА_6 , захищав матір. Потім ОСОБА_6 пішов у двір, взяв палицю і нею вдарив його по голові так, що палка зламалася. Мати ОСОБА_6 не била, вона лише лопатою вибивала з його рук палицю.

Суд відноситься до вказаних показів критично, оскільки свідок є сином обвинуваченої, з показів його самого та потерпілого вбачається, що між ними також відбулася бійка, тому свідок є заінтересованим в розгляді справи. До того ж, покази цього свідка спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Не заслуговують на увагу суду твердження захисту про те, що в діях обвинуваченої відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а в її діях вбачається необхідна оборона, а, можливо її перевищення, в той час, коли в потерпілого виявлено легкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 не підлягає кримінальній відповідальності.

Виходячи з положень, викладених у постанові Пленуму ВС України від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», вбачається , що при розв`язанні питання про наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати, крім іншого , характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих , хто захищався, їх фізичні дані, вік стать, стан здоров`я та інші обставини. При встановленні в діях особи перевищення меж необхідної оборони , має зазначатися , в чому саме воно полягає. Особливістю злочину з перевищенням меж необхідної оборони є його мотив- прагнення захисту інтересів особи, держави, суспільних інтересів, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється від суспільно-небезпечного посягання.

Як достеменно встановлено в судовому засіданні, у обвинуваченої в момент вчинення нею протиправного діяння відносно потерпілого ОСОБА_6 не було необхідності відвернення нападу та необхідності захисту і вказане підтверджується показами потерпілого, свідків про те, що потерпілий не бив обвинувачену, а лише роз`яснював, що користується городом правомірно.

Показання самої обвинуваченої суд розцінює як спосіб захисту, в той же час, приймає до уваги її покази з приводу того, що вона допускає , що тілесні ушкодження у потерпілого виникли саме від її дій, оскільки вона не бачила, куди наносила удари.

Судом досліджено також докази, які характеризують обвинувачену та досудову доповідь, долучені до матеріалів обвинувального акту, і враховуються судом для визначення покарання обвинуваченій. З вказаних доказів вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, не характеризується негативно, згідно висновку, викладеному в досудовій доповіді, її виправлення без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена, її дії суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає, що вона раніше не судима, характеризується позитивно.

Злочин, що скоїла ОСОБА_4 , є злочином невеликої тяжкості.

Враховуючи вказані обставини, тяжкість вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченої, з урахуванням інформації органу пробації, викладеній у досудовій доповіді, пом`якшуючі обставини, що раніше не судима, негативно не характеризується за місцем проживання, аналізуючи види покарань, які визначені санкцією ч.2 ст. 125 КК України, а також, виходячи з обставин справи і наставших наслідків, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень. На думку і переконання суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення на його користь з обвинуваченої 600 гривень матеріальної шкоди, яка складається з витрат, понесених з виносом в натурі на місцевості меж земельної ділянки, і п`ятнадцять тисяч гривень відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи його в позові та своїми поясненнями в суді.

Обвинувачена цивільний позов потерпілого не визнала, посилаючись на недоведеність.

Вирішуючи позов ОСОБА_6 суд виходив з наступного.

Як визначено ст. 128 КПК України, всі питання щодо цивільного позову, не врегульовані цією статтею вирішуються з урахуванням положень ЦПК України.

Ст. 12, ст. 81 ЦПК України визначено обов`язок позивача надати докази на підтвердження своїх вимог.

Позивач ОСОБА_6 надав квитанцію від 16 травня 2017 року на підтвердження витрат в розмірі 600 гривень, понесених на виніс в натурі на місцевості меж земельної ділянки , однак, в той же час, судом не встановлено, що ці витрати відносяться до витрат по відновленню його здоров`я та усунення наслідків побиття. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В позові потерпілий обґрунтовує моральну шкоду тим, що у нього виникли труднощі, пов`язані з веденням господарства. З нього глузують, що він, будучи чоловіком, не міг заспокоїти жінку і дозволив себе побити. Це його принижує. ОСОБА_4 не вибачилася.

Враховуючи обставини справи, ступінь вини обвинуваченої, що саме вона спричинила тілесні ушкодження потерпілому, що встановлено в судовому засіданні, і такі перебувають у причинному зв`язку з протиправними діями, суд дійшов висновку, що є підстави для стягнення з неї на користь потерпілого моральної шкоди. В той же час, виходячи з характеру заподіяної шкоди, особи обвинуваченої, що вона передпенсійного віку, що отримані ушкодження не потягли необхідність лікуватися амбулаторно чи стаціонарно, щоб завдало потерпілому додаткових страждань, чи потягло зміну укладу життя з інших підстав, суд приходить до переконання, що розмір моральної шкоди , вказаний потерпілим, є значно завищеним і не відповідає характеру страждань та отриманим тілесним ушкодженням, і ураховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає що вимоги потерпілого ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі п`ятсот гривень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 (п`ятсот) гривень, в решті позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1