Кримінальне провадження № 629/5829/19
Номер провадження 1-кп/629/525/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гришине Красноармійського району Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

1) 12.07.2005 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 3 роки;

2) 19.11.2007 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 187 ч. 4, 185 ч. 5, 289 ч. 3, 69, 70 ч. 1,2,3, 71 КК України до 7 років позбавлення волі. 19.03.2013 звільнена з Качанівської ВК Харківської області № 54 по відбуттю строку покарання;

3) 25.09.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 1 рік 6 місяців.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:
28.09.2019 року близько 07-10 год. ОСОБА_6 знаходилася у приміщенні аптеки ПП «Аптека 2011», розташованої за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Павлоградська, буд. 37. Під час придбання ліків, ОСОБА_6 побачила на прилавку біля каси мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Gаlаху J1 mіnі 8 Gb» (SМ J105HZKDSEK), в корпусі чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , який був у використанні, в якому знаходилася сім-карта оператору мобільного зв`язку «Лайфселл», який належить ОСОБА_4 , працюючій адміністратором залу у вказаній аптеці, та який остання тимчасово залишила без нагляду у вказаному місці. Після цього у ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне викрадення зазначеного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_4 , інші працівники аптеки та сторонні особи, які знаходилися у приміщенні аптеки, не спостерігають за її діями і вважаючи, що її дії їм не стануть відомі, шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефон марки «Samsung», моделі «Gаlаху J1 mіnі 8 Gb» (SМ J105HZKDSEK), в корпусі чорного кольору, ІМЕІ № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , який був у використанні, в якому знаходилася сім-карта оператору мобільного зв`язку «Лайфселл», вартість якої не була визначена. Після вчинення злочину ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, продавши його у цей же день в ломбарді, чим завдала потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 998 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

20.11.2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачена дійшли згоди про призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком усвідомлює свої права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, зазначила, що збитки, завдані внаслідок вчинення злочину, обвинуваченою відшкодовано та просила затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілою, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, з врахуванням ст. 68 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів суд вирішує в поряду ст.100 КПК України.

На підставі ст. 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченої на користь держави витрати за проведення експертизи.
Керуючись ст.ст. 100, 126, п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 , укладену 20.11.2019 року.
ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть новий злочин та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/2725СЕ-19 від 11.11.2019 року в розмірі 471,03 грн. (отримувач УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA5020005, код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження).
Речовий доказ: ДВД-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1