У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження № 0000454, внесене 4 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.116 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Теребовлянським районним судом Тернопільської області розглядається кримінальне провадження № 0000454, внесене 4 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.116 КК України.

У судовому засіданні 31 травня 2019 року представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення у кримінальному провадженні повторної судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: «Який ступінь алкогольного сп`яніння був у ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення 3 грудня 2017 року із врахуванням результату, отриманого при відборі крові у неї в КУ ТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» о 8.15 год. 4 грудня 2017 року».

Обгрунтовуючи заявлене клопотання представник потерпілого, вказав, що відповідно до результатів медичного освідчення ОСОБА_6 , проведеного на підставі направлення о/у СКП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 4 грудня 2017 року із застосуванням приладу «Алконт М» в приміщенні КУ ТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня» встановлено, що станом на 4 грудня 2017 року о 8 год.15 хв. ОСОБА_6 перебувала в стані алкогольного сп`яніння із результатом 0.38 проміллє.

Однак, такі результати стану алкогольного сп`яніння не були враховані слідчим при винесенні ним постанові від 6 грудня 2017 року про призначення судово-медичної експертизи по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 4 грудня 2017 року, за результатами проведення якої не було виявлено вмісту алкоголю в крові ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав подане його представником клопотання.

Прокурор, захисник обвинуваченої та сама обвинувачена заперечили проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що передбачених законом підстав для його задоволення немає.

Суд, розглянувши клопотання представника потерпілого про призначення у кримінальному провадженні повторної судово-медичної експертизи, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що вказане клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:
1)суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;
2)під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;
3)існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необгрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
Частиною 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до п.1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Повторна експертиза проводиться у випадку, якщо висновок первинної експертизи визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності.
Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
Відповідно до висновку експерта № 1867 від 15 грудня 2017 року при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_6 , відібраного медичними працівниками КУТРР «Тербовлянська центральна районна лікарня» 4 грудня 2017 року о 17 годині 30 хвилин, - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
Згідно з даними медичного освідчення ОСОБА_6 , проведеного на підставі направлення о/у СКП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 4 грудня 2017 року із застосуванням приладу «Алконт М» в приміщенні КУ ТРР «Теребовлянська центральна районна лікарня», встановлено, що станом на 4 грудня 2017 року о 8 год.15 хв. ОСОБА_6 перебувала в стані алкогольного сп`яніння із результатом 0.38 проміллє. Визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_6 у даному випадку проводилось на підставі повітря, яке видихувала остання, а не на підставі взірців її крові.

Як вбачається із витягу із Єдиного реєстру кримінального провадження № 0000454 відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесено 4 грудня 2017 року о 09:46:54.

Враховуючи те, що дані медичного освідчення ОСОБА_6 із застосуванням приладу «Алконт-М» здобуті до внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.116 КК України, визначення стану алкогольного сп`яніння із результатом 0.38 проміллє проводилось за іншою методикою, ніж судово-медичним експертом при проведенні судово-медичної експертизи взірця крові ОСОБА_6 , а також того факту, що представником потерпілого та потерпілим не вказано, у чому саме полягає недостатня обґрунтованість висновку судово-медичного експерта № 1867 від 15 грудня 2017 року, яким іншим матеріалам справи він суперечить та які допущено істотні порушення процесуальних норм, що регламентують порядок призначення і проведення експертизи, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення у кримінальному провадженні повторної судово-медичної експертизи для визначення ступеня алкогольного сп`яніння на час вчинення кримінального правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст.242, 350,356 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення у кримінальному провадженні повторної судово-медичної експертизи для визначення ступеня алкогольного сп`яніння на час вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя