У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю детектива ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для накладення арешту на майно та грошові кошти було те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Однак, як вірно було встановлено судом домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_7 , а не ОСОБА_6 .

Відповідно до письмових зауважень ОСОБА_5 , які зазначено у протоколі обшуку від 08.06.2017 року, вилучене майно та грошові кошти є її особистою власністю та належить їй.

Однак, слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва не враховано той факт, що володільцем майна є ОСОБА_5 , а саме особа яка не є учасником кримінального провадження в якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру та не має відповідного статусу.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді від 13.06.2017 року підставою для накладення арешту на майно та грошові кошти є те, що у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти, цінності та речі, схожі на ювелірні прикраси, були придбані у тому числі за грошові кошти здобуті злочинним шляхом, які були привласнені підозрюваним ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Перелічене майно у протоколі обшуку містить назви «жовтий метал», «білий метал», «темний метал» тощо. Тобто, під час складання протоколу обшуку не здійснено ідентифікування вилучених речей, а у найменуваннях вилученого майна не ідентифіковано речі за їх родовими ознаками.

Отже, під час обшуку 08.06.2017 року спеціалістів, які мають спеціальні знання та можуть ідентифікувати річ як цінність запрошено не було.

Також, в ухвалі слідчого судді від 30.05.2017 року про надання дозволу на обшук не було конкретизовано які саме цінності підлягали відшуканню та вилученню.

Застосування положень про спеціальну конфіскацію під час накладення арешту на майно взагалі не повинно застосовуватись у зв`язку з тим, що відповідно до фабули кримінального провадження, кримінальне правопорушення вчинення якого розслідується у кримінальному провадженні №0000482 від 25.10.2013 року було здійснено у період з 2011-2012 років.

Законом України №222-VІІ від 18.04.2013 року внесені зміни до КК України та КПК України та серед іншого доповнено КК України статтями 96-1 та 96-2, які регулюють питання щодо спеціальної конфіскації.

Отже, у період 2011-2012 років поняття спеціальної конфіскації було відсутнє.

Вважає, що накладений слідчим суддею арешт є безпідставним, будь-якої необхідності у ньому не існує.

Також зазначив, що ухвалою від 22.03.2019 року було відведено детектива НАБУ ОСОБА_8 та прокурора САП ГПУ ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000482, а процесуальні дії щодо подання клопотання про надання дозволу на проведення обшуку та про арешт майна здійснювались детективом ОСОБА_8 .
На підставі викладеного просив скасувати арешт майна.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням у м. Черкаси.
Слід зазначити, що клопотання про скасування арешту майна було вперше призначено на 08.07.2019 року та за клопотанням заявника було відкладено до 18.07.2019 року.
18.07.2019 року розгляд клопотання про скасування арешту майна був також відкладений за клопотанням заявника.
25.07.2019 року адвокат ОСОБА_4 втретє не з`явився в судове засідання подавши клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі, оскільки ч. 2 ст. 174 КПК України встановлено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
При цьому, ч. 2 ст. 174 КПК України не встановлено обов`язкової участі учасників справи при розгляді клопотання про скасування арешту майна.
Враховуючи строки розгляду даного клопотання та третю неявку заявника в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 .
Детектив в судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував з підстав його необґрунтованості.
Заслухавши пояснення детектива, дослідивши матеріали, на які посилається заявник, обґрунтовуючи доводи заяви, вбачається наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Встановлено, що у провадженні детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України знаходиться кримінальне провадження №0000482 від 25.10.2013 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.
27.04.2017 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
08.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року, детективами Національного антикорупційного бюро України проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 й належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_7 , матері ОСОБА_5 .
Метою проведення обшуку було виявлення речей і документів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання грошових коштів, цінностей та іншого майна одержаних у результаті вчинення злочину.
Під час проведення обшуку виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 8329 доларів США, 5 годинників та речі, що схожі на коштовності (схожі на ювелірні прикраси з металу жовтого та білого кольору із вставками з різнокольорового каміння), у загальній кількості 82 штуки.
Встановлено, що вищезазначені кошти та цінності були вилучені в якості майна, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, а отже вони не є тимчасово вилученим майном у розумінні ст.ст. 167-168 КК України.
13.06.2017 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, яке вилучено під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в загальній сумі 8329 доларів США, 5 годинників та речі, що схожі на коштовності (схожі на ювелірні прикраси з металу жовтого та білого кольору із вставками з різнокольорового каміння), у загальній кількості 82 штуки.
Арешт на зазначене майно накладено з метою забезпечення подальшого прийняття судом рішення про його можливу спеціальну конфіскацію.
Згідно мотивувальної частини ухвали, факт повного або часткового перетворення грошових коштів ВП «Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», здобутих внаслідок вчинення злочину, в інше майно, зокрема те, що знаходиться у домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_1 та перебуває у власності членів його сім`ї, зокрема дружини ОСОБА_5 , підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, перепискою з телефону та документами, що містяться на накопичувачі інформації, належних ОСОБА_10 (вилучені згідно протоколу обшуку від 06.02.2017), яка займала посаду фінансового директора групи компаній належних ОСОБА_6 , відповідно до якої надходження від ВП «Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» становили значну частину доходів ОСОБА_6 та членів його сім`ї і витрачалися на придбання, у тому числі речей, які на праві власності належать ОСОБА_5 .
Таким чином, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.06.2017 року обґрунтовано накладено арешт на майно, що вилучено під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 і яке має ознаки майна, щодо якого може бути застосовано спеціальну конфіскацію в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.
Адвокатом ОСОБА_4 не доведено підстав для незастосування спеціальної конфіскації, оскільки дане питання буде вирішуватись судом при розгляді кримінального провадження.
Вбачається, що правомірність підстав для накладення арешту перевірялась та оцінювалась слідчим суддею при накладенні арешту на майно.
Досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, відповідно і перевіряються обставини можливих кримінальних правопорушень. Слідчий суддя не вправі оцінювати докази на підтвердження або спростування вини осіб на стадії досудового розслідування.
При розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.
Також слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування накладеного арешту, оскільки заявником не доведено необґрунтованість його накладення та потреба в його застосуванні не відпала.
Крім того, норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:
1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;
2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, є особистою приватною власністю кожного з них.
З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.
Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.
В судовому засіданні не було встановлено, що майно, на яке заявник просить скасувати арешт було придбано за власні кошти ОСОБА_5 , або до шлюбу з ОСОБА_6 , а отже є їх спільним майном ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Що стосується ухвали слідчого судді від 22.03.2019 року про відвід детектива НАБУ ОСОБА_8 та прокурора САП ГПУ ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000482, вона не є підставою для скасування арешту майна.
З огляду на наведене, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 98, 131, 132, 135, 136, 167, 278, 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1