Справа № 163/1761/17 Провадження №11-кп/802/512/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 25 липня 2019 року,
В С Т А Н О В И В:
Даною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання Любомльського районного сектору з питань пробації філії ДУ "Центр пробації" у Волинській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, робітника ПАТ «Броварське шляхово-будівельне управління №50», засудженого вироком Любомльського районного суду від 08.08.2017 року за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки в кримінально-виконавчу установу для відбування призначеного за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 08.08.2017 року покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною. Посилається на те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі. Вказує на те, що ОСОБА_7 під час іспитового строку систематично вчиняв адміністративні правопорушення та двічі без поважних причин не з`являвся на реєстрацію в орган з питань пробації. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою клопотання начальника Любомльського РС філії ДУ «Центр пробації» в Волинській області задовольнити.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, засуджений ОСОБА_7 , вважає її безпідставною та необґрунтованою. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Любомльського районного суду від 25 липня 2019 року без змін.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, виклав основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу, просили ухвалу суду залишити без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України (ч.2 ст.166 КВК України) у разі, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Вказана стаття до поважних причин неявки засудженого до кримінально - виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, підставою для подачі подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування призначеного покарання стало те, що він двічі не з`явився на реєстрацію до органу з питань пробації без поважних причин, а саме 06.02.2018 року та 02.01.2019 року та чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, на думку суду факти неявки не носять системного характеру, так як їх вчинено у різні проміжки часу, тобто не підряд, тому не можуть вказувати, як не бажання особи стати на шлях виправлення.

Сам ОСОБА_7 вказував на причини неявки до органу пробації і їх поважність. Пояснював, що брав учать в антитерористичних операціях в зоні АТО, є учасником бойових дій, що істотно вплинуло на його поведінку. На сьогодні усвідомив свої помилки, влаштувався на роботу і більше порушень не допускатиме. Має на утриманні двох неповнолітні дітей, один з яких хворіє і потребує стороннього догляду. Колишня дружина засудженого ОСОБА_9 , в суді першої інстанції зазначила про істотну зміну поведінки останнього, який влаштувався на роботу, допомагає доглядати двох похилих батьків, надає матеріальну допомогу, приймає участь у вихованні дітей. При наявності обмежувального припису дружина надала згоду на його перебування в місці проживання, спілкування з дітьми.

Детально проаналізувавши причини неявки ОСОБА_7 до органу пробації для реєстрації, його поведінку під час іспитового строку, на думку апеляційного суду, підстави для направлення засудженого у місця позбавлення волі, відсутні.

Згідно матеріалів особової справи, ОСОБА_7 за час іспитового терміну притягувався до адміністративної відповідальності, а саме за 01.12.2017 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 03.04.2018 року за ч.2 ст.178 КУпАП, 19.06.2018 року за ч.1 ст.1732 КУпАП, 18.03.2019 року за ч.2 ст.1732 КУпАП за які на нього накладались стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що засуджений підлягає направленню для відбування призначеного покарання у разі вчинення ним лише правопорушень, які відповідають наступним ознакам: вони були систематичними; кожне з них потягло за собою адміністративне стягнення; свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, а також те, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 не носили систематичного характеру, а відтак не можуть свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Також встановлено, що впродовж іспитового строку і по теперішній час, ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час працює, допомагає дружині доглядати двох похилих батьків, надає матеріальну допомогу, приймає участь у вихованні дітей, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд першої інстанції детально проаналізував причини неявок ОСОБА_7 до органу пробації, його поведінку під час іспитового строку, та дійшов обґрунтованого висновку, що немає підстав для направлення засудженого у місця позбавлення волі.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками місцевого суду про те, що сукупність наведених фактів та причин неявок ОСОБА_7 на реєстрацію до органу пробації не дає переконливих підстав вважати, що останній не бажає стати на шлях виправлення та не виконувати покладені на нього обов`язки.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.376, п.1.ч.1 ст.497, ст.419 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 25 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: