ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3046/19 Справа № 199/9097/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України ,
В с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою, кожному з них, на 60 (шістдесят) днів, до 05 грудня 2019 року.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що матеріали кримінального провадження доводять про наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яких повідомлено про підозру у скоєнні умисного тяжкого корисливого кримінального правопорушення проти власності, за яке Законом у разі визнання винуватості, кожному з них, може бути призначено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, які ніде офіційно на працювали, можуть скоювати нові злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в минулому засуджувався за скоєння аналогічних умисних злочинів проти власності. Відносно нього Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до умисного тяжкого корисливого злочину проти власності.
В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить ухвалу суду першої інстанції відмінити та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апелянт зазначає, щосуд першої інстанції при винесенні рішення не врахував того, що в нього є малолітня донька 12 років та батьки пенсійного віку, а тому він не має бажання переховуватися від слідства.

Заслухавши суддю - доповідача, думки обвинувачених, які підтримали апеляційні вимоги, та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Районний суд обгрунтовано зазначив, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи захисника щодо можливості зміни запобіжного заходу на домашній арешт обвинуваченому, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.І ст. 177 КПК України, а саме:
1. Переховування від органів досудового розслідування або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м. Дніпро або території України. ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке чинним кримінальним законодавством України передбачається призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років. Раніше судимий, будучи добре обізнаний та усвідомлюючи правові наслідки покарання за вчинені злочини зі сторони держави, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
2. Незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у суді. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений після отримання копій додатків до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в яких містяться адреси мешкання та інші особисті дані свідків може здійснювати спроби щодо незаконного впливу на останніх.
3. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстави, які свідчать про наявність даного ризику необхідно вважати такими, що ОСОБА_7 є особою, яка не працює, тому кошти для нормального існування у нього відсутні. Крім цього, про наявність вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимий, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення. Також відповідно до матеріалів досудового розслідування встановлено, що 13.04.2018 обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 за ч.З ст.15 ч.З ст.185 КК України направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та останньому Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце мешкання в період з 22 до 06 години та вчиняючи дане кримінальне правопорушення підозрюваний ОСОБА_7 порушив обов`язки покладені на нього даним запобіжним заходом, що може свідчити про те, що останній в подальшому буде вчиняти інші кримінальні правопорушення та/або переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що ОСОБА_7 може скоювати в подальшому кримінальні правопорушення з метою матеріального збагачення.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Були суду відомі і ті дані, на які є посилання в апеляційній скарзі, та які були враховані при застосуванні запобіжного заходу.

Зокрема суду були відомі і дані про особу обвинуваченого, який має неповнолітню дитину та батьків пенсіонерів.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Суттєвих порушень вимог матеріального та процесуального Закону, колегією суддів під час апеляційного перегляду, не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: