ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників- адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/7725/19 (пр. № 1-кп/201/874/2019), відомості про яке 26 червня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого директором з виробництва ТОВ «Бізнес Інтелект», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_7 № 583 о/с від 19.06.2018 року, ОСОБА_8 (жетон 0131592) призначено на посаду поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області. Тобто, згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_9 є працівником правоохоронного органу. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_7 № 459 о/с від 11.05.2018 року, ОСОБА_10 (жетон 0177650) призначено на посаду поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області. Тобто, згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу.

Так, згідно розстановки сил та засобів батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 30 травня 2019 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в наряді і виконували службові обов`язки з охорони громадського порядку на території Соборного району м. Дніпро.

Згідно ст. 17 п. 1 ЗУ "Про національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ст. 17 п. 2 ЗУ "Про національну поліцію", поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань:

1)здійснює превентивну та профілактичну діяльність,, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2)виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

3)вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

4)вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

5)здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

6)здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності;

7)розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом;

8)у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

9)доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

10)вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

30 травня 2019 року о 17:23 годині на гарячу лінію «102» Національної поліції України отримано інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1 двоє невідомих чоловіків зі словами працівники поліції виломлюють двері.

В цей же день, 30 травня 2019 року о 17.36 годині, співробітник патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у форменому одязі та відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», здійснюючи свої функціональні обов`язки, пов`язані із забезпеченням публічної безпеки і порядку, прибули на місце виклику, з метою припинення конфлікту.

Так, прибувши за допомогою ліфту на 9 поверх другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , зайшовши на площадку вказаного поверху, співробітники поліції УПП в м. Дніпро побачили скупчення людей, серед яких були о/у УЗЕ в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , який був розташований навпроти дверей ліфту, о/у УЗЕ в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , який стояв посередині площадки, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_13 , який стояв біля сходин, ОСОБА_4 , який стояв поміж ОСОБА_12 та вхідними дверима до тамбуру квартир АДРЕСА_3 , та ОСОБА_14 , який стояв поряд з вказаними дверима. В цей же час співробітник прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_15 повідомив співробітникам поліції УПП в м. Дніпро ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , що у ОСОБА_14 в руках ніж, при цьому вказавши на нього рукою.

З урахуванням обставин на місці правопорушення та припинення конфлікту, співробітником поліції УПП в м. Дніпро ОСОБА_10 та співробітникам поліції УПП в м. Дніпро ОСОБА_17 , відповідно до вимог ст.42 Закону України «Про Національну поліцію», було прийнято рішення про необхідність затримання ОСОБА_14 , з метою попередження правопорушення, про що відразу повідомлено останньому з вказівкою на необхідність кинути ніж на підлогу та залишатися на місці.

В цей же час, у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, спрямований на вчинення опору співробітнику поліції під час виконання ним службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи, що перед ним стоять співробітники поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , одягнені у формений одяг, є працівниками поліції, перебувають на службі та виконують свої службові обов`язки, не надаючи жодних пояснень, уникаючи правомірної взаємодії з працівником правоохоронного органу, реалізуючи раптово виниклий умисел, демонстративно нехтуючи загальноприйнятими нормами взаємовідносин з представниками влади та змістом пред`явленої йому законної вимоги, конклюдентно відмовився виконувати законні вимоги працівника правоохоронного органу, відкривши двері тамбуру до квартир АДРЕСА_4 та штовхнув в середину тамбуру свого пасинка ОСОБА_14 , при цьому, надав команду останньому негайно зайти до квартири, не даючи, таким чином, останнім забезпечити нормальну законну діяльність по охороні громадського порядку.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, свідомо розуміючи, що здійснює опір представникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків, розуміючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, з метою надати змогу ОСОБА_14 забігти до квартири АДРЕСА_5 , почав чинити активну фізичну протидію, а саме: з метою сховатися від співробітників поліції, перегородив прохід своїм тілом через дверний прохід дверей тамбура до самого тамбуру квартир АДРЕСА_3 , тим самим, вчиняючи активні дії опір співробітникам поліції.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив опір працівнику правоохоронного органу, під час виконання ним своїх службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в опорі представникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, займається суспільно-корисною працею, має на утриманні малолітню дитину та хвору дружину, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_18 слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину невеликої тяжкості, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_18 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, має на утриманні малолітню дитину та хвору дружину, характеризується позитивно, а також обставинам, що пом`якшують його покарання і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, наведені дані свідчать у своїй сукупності про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_18 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 342 КК України, в той же час, саме призначення покарання у виді штрафу буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і розумності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1