МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/812/711/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 331 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000371 матеріали за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року, якою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- продовжено строк тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг обвинуваченого.
Просить скасувати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 рокута постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 12 серпня 2019 року включно, без визначення застави.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає ухвалу незаконною, а ризики, які прокурор зазначив в клопотанні, надуманими.
На переконання апелянта, відсутні будь-які докази щодо обґрунтування прокурором свого клопотання про продовження строку запобіжного заходу.
Вказує на тривалість перебування під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (надалі КК України) та інших обвинувачених.
Відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що ризики, які послужили обранню такого запобіжного заходу, продовжують існувати, з урахуванням того, що через загрозу суворого покарання з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від суду, скоїти нове кримінальне правопорушення, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, які ще не допитані по даному кримінальному провадженню.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційних скаргах, пояснення захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши надані судом першої інстанції копії матеріалів, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження № 0000371 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 289, частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (надалі КК України) та інших обвинувачених., постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_6 даного запобіжного заходу, не зменшились.
Так, судом вірно встановлено, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, вірно встановлено загально небезпечний спосіб скоєння злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, особу обвинуваченого, який не має постійного джерела прибутку. Після скоєння кримінального правопорушення з місця скоєння злочину, та, в подальшому, з місця виявлення викрадених речей зник, в період часу з 29 червня 2015 року по 29 вересня 2015 року переховувався від правоохоронних органів.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків; може вчинити нове кримінальне правопорушення, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для змінити запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`яких запобіжний захід, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 червня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: