Ухвала

9 вересня 2019 року
м. Київ
Справа № 561/442/17

Провадження № 51-3776 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2018 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084,
встановив:
1 серпня 2019 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник ОСОБА_6 направив нову касаційну скаргу проте вказані в ухвалі недоліки не усунув.
Зокрема, вказуючи у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, захисник не зазначає, яких саме істотних порушення кримінального процесуального закону з огляду на положення ст. 412 КПКдопустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , які можуть бути предметом касаційного розгляду.
Також, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник ОСОБА_4 не наводить переконливих доводів для скасування вказаних судових рішень на підставі, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Натомість, захисник знову посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, про що було наголошено захиснику ОСОБА_6 в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 25 травня 2018 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3