У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор», звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням та просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 року у справі № 760/4056/17 в рамках кримінального провадження №0000494 від 17.03.2016 року, на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Киі?в, проспект Повітрофлотськии?, будинок 77, право власності на якии? згідно інформаціи?ноі? довідки зареєстроване за ТОВ «Євро Інвестмент Груп», боржником рахується ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД», а також заборонено власнику майна розпоряджатися зазначеним вище об`єктом нерухомості.

Клопотання обґрунтовував тим, що накладення арешту було здійснене з метою запобіганню подальшого перепродажу вказаного вище об`єкта нерухомості, а також з метою забезпечення заявлених у маи?бутньому цивільних позовів, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК Украі?ни.

При цьому, слідчий суддя вжив арешт та заборону розпоряджатися об`єктом у відповідності до ухвали від 01.03.2017 року без врахування того, що щодо АЗС була також зареєстрована іпотека на підставі договору іпотеки від 03.06.2016 року між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ОСОБА_4 . Тому, наявність у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації іпотеки та обтяження на користь ОСОБА_4 свідчить про те, що перехід права власності на об`єкт, зокрема від ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД до ТОВ «Євро Інвестментс Груп», не міг мати неконтрольований характер, так як в будь-якому випадку необхідна була згода ОСОБА_4 . Те саме можна стверджувати про потенційні подальші переходи права власності.

Відтак, арешт на АЗС був накладений необґрунтовано, оскільки АЗС було обтяжено іпотекою, що не було досліджено слідчим суддею.

Також зазначив, що арешт та заборона на розпорядження будь-яким особам розпоряджатися об`єктом, накладені ще 01.03.2017 року, тобто більше двох років тому. Тривалий період накладення арешту та заборони порушує права ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор», як іпотекодержателя, яке обмежується у реалізації об`єкта, що є предметом іпотеки, у способи передбачені іпотечним договором.

Від адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому та просив скасувати арешт.
Від прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 надійшли заперечення на клопотання в яких він зазначив, що арешт був накладений обґрунтовано, за результатами розгляду клопотання про накладення арешту на майно було доведено доцільність на даній стадії досудового розслідування необхідності накладення такого арешту, оскільки об`єкт нерухомості нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 метрів квадратних, розташований за адресою: м. Киі?в, проспект Повітрофлотськии?, будинок 77, є предметом кримінального правопорушення.
Крім того, на даний час наявні інші судові спори щодо вказаного майна та не визначено кінцеве право власності.
На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні клопотання.
Врахувавши заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ФК «Фінєвровектор», письмові заперечення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від01.03.2017 р. у справі № 760/4056/17 було задоволене клопотання старшого слідчого Солом`янського управління поліціі? ГУ Національноі? поліціі? у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Киі?вськоі? місцевоі? прокуратури № 9 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

Накладено арешт, у вигляді заборони розпорядження та користування ним, на об`єкт нерухомості, а саме:нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єктом нежитловоі? нерухомості, загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Киі?в, проспект Повітрофлотськии?, будинок 77, право власності на якии? згідно інформаціи?ноі? довідки зареєстроване за ТОВ «Євро інвестмент груп», боржником рахується ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» (код за ).

Подане клопотання та ухвала слідчого судді обґрунтовувались тим, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ Національноі? поліціі? у м. Києві здіи?снюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 розпочатому 17.03.2016 за заявою генерального директора ТОВ «НВУК Фірма «ЕСКО» ЛТД» щодо незаконного заволодіння маи?ном ТОВ «НВУК Фірма «ЕСКО» ЛТД», а саме нежилим будинком -АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єкт житловоі? нерухомості, загальною площею 355 кв. м., розташовании? за адресою: м. Киі?в пр. Повітрофлотськии?, 77, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК Украі?ни.

Тому, слідчий з метою запобіганню подальшого перепродажу вказаного вище об`єкта нерухомості, а також з метою забезпечення заявлених у маи?бутньому цивільних позовів, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК Украі?ни звернувся із клопотанням про накладення арешту на АЗС разом із забороною власнику розпоряджатися цим об`єктом нерухомості.

Також слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту маи?на, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такии? ступінь втручання у права і свободи особи. Адже посадові особи ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» (код за ), маючи умисел на ухилення від виконання кредитних зобов`язань 12.07.2016 року уклали договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості - нежилого будинку - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єктом не житловоі? нерухомості, загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Киі?в, проспект Повітрофлотськии?, будинок 77, згідно якого вказании? об`єкт нерухомості було зареєстровано за ТОВ «Євро інвестмент груп».

ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» обґрунтовувала право на звернення із заявою про скасування арешту на вищевказане майно тим, що ТОВ 20.06.2019 р. набуло право вимоги за невиконаними кредитними зобов`язаннями ТОВ «НВУКФ «ЕСКО», виконання яких було забезпечено іпотекою арештованого об`єкту нерухомості АЗС у м. Києві. 06.09.2019 р. заявником було поновлено державну реєстрацію зазначеної іпотеки, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» було зареєстровано іпотекодержателем АЗС.

Тому, дія арешту щодо предмету іпотеки порушує права заявника, як іпотекодержателя, та перешкоджає останньому реалізувати права іпотекодержателя стосовно АЗС.

Заявник обґрунтовував своє клопотання про скасування арешту також тим, що накладення арешту на АЗС з метою запобігання потенційному перепродажу майна було безпідставним, так як арештований об`єкт нерухомості було обтяжено іпотекою з 03.06.2016 р., що не було досліджено слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту.

Також, ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» обґрунтовує своє клопотання тим, що з огляду на тривалий хід досудового провадження відпала необхідність подальшого застосування арешту щодо АЗС. Тим більше, ТОВ «ФК «Фінєвровектор» звернулось із цивільним позовом щодо АЗС, як іпотечного майна, в рамках якого може бути застосовано арешт в разі необхідності.

ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» посилається на те, що 30.01.2014 р. між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Науково-Виробнича упроваджувальна комерціи?на фірма «ЕСКО» ЛТД (іпотекодавець та боржник) укладено Кредитний договір № 22/1/14-КL та договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 547, відповідно до якого було передано в іпотеку нежилии? будинок АЗС з сервісним комплексом (літ.А), загальна площа (кв.м): 355, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 77, на що слід зазначити наступне.

У відповідності до п.п. 3.1.4 п. 3.1 іпотечного договору від 30.01.2014 року іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки (в цілому або його частину) та не обтяжувати його за зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в найм (оренду), лізинг, спільну діяльність, в користування іншим особам, позичку, наступну іпотеку, тощо) без отримання попередньої згоди на це іпотекодержателя.

Отже, зобов`язання за вказаним кредитним договором в подальшому так і не були належним чином виконані позичальником, що підтверджується невиконаним рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 р. у справі № 910/12629/16, яке набрало законної сили. Відповідно до зазначеного судового рішення вирішено стягнути з ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД 1 999 911, 11 дол. США - заборгованість по кредиту, 232 713,37 дол. США - заборгованість по процентам, 350 738 - пеню.

09.12.2014 р. було укладено договір відступлення права вимоги від № 2521 між ПАТ «Златобанк» та ПАТ «Авант-Банк» за вищезазначеними договорами кредиту та іпотеки.

Надалі між ПАТ «Авант-Банк» та ОСОБА_8 було укладено договір відступлення права вимоги № 873 від 29.12.2015 р. за кредитними (№ 22/1/14-КL від 30.01.2014 р.) та іпотечними (№ 547 від 30.01.2014 р.) зобов`язаннями ТОВ НВУКФ «Еско» ЛТД.

Відповідно до наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 64 від 24.02.2016 р. договір відступлення права вимоги № 873 від 29.12.2015 р. між ПАТ «Авант-Банк» ОСОБА_8 було визнано нікчемним. Чинний характер цього зазначеного наказу ФГВФО встановлено у рішенні Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 р. у справі № 910/12629/16, яке набрало законної сили. ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ОСОБА_8 було повідомлено про нікчемність договору відступлення права вимоги від 29.12.2015 р.

Також, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2019 р. у справі № 760/18297/16-ц було визнано недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 р., укладений між ПАТ «Авант-Банк» та ОСОБА_8 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 873. Викладеними доводами стосовно визнання нікчемним договору відступлення права вимоги на користь ОСОБА_8 та судового рішення про недійсність цього договору заявник обґрунтовує свою позицію, що договір відступлення права вимоги за іпотечним зобов`язаннями ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД не створює юридичних наслідків, а право вимоги формально продовжувало належати ПАТ «Авант-Банк».

Також, заявник зазначив, що незважаючи на нікчемність договору відступлення, 05.03.2016 р. за ОСОБА_10 було зареєстровано права власності на АЗС у відповідності до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», про що було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав нерухомого майна.

Визнання права власності на АЗС та реєстрація права власності за ОСОБА_10 призвели до припинення державної реєстрації іпотеки та обтяження на АЗС на підставі договору іпотеки № 547 від 30.01.2014 р., що мало місце 05.03.2016 р.

Наказом Міністерства юстиції України № 1258/8 від 28.04.2016 р. було задоволено скаргу ТОВ «НВУКФ «Еско» ЛТД та вирішено скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на АЗС за ОСОБА_8 , про що було внесено відповідні зміни до Реєстру.

В результаті, у реєстрі речових прав поновлене право власності на АЗС за іпотекодавцем ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД, однак не було поновлено державну реєстрацію іпотеки у відповідності до договору іпотеки від 30.01.2014 р., незважаючи на чинність зазначеної іпотеки.

Без отримання згоди іпотекодержателя за договором від 30.01.2014 р. між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки № 799 від 03.06.2016 р., про що було внесено відповідні зміни до Реєстру про обтяження та іпотеку.

12.07.2016 р. між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ТОВ «Євро Інвестментс Груп» було укладено договір купівлі-продажу АЗС, про що було внесено відповідні зміни до Реєстру.

За результатом електронного аукціону, проведеного 20.03.2019 р. між ПАТ «Авант Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» було укладено договір № 23/04-2019/1 від 23.04.2019 р. про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з умовами якого ПАТ «Авант Банк» відступив ТОВ «Файненс Компані» всі права вимоги за кредитним договором №22/1/14-КL та усіма договорами укладеними на забезпечення виконання умов кредитного договору, зокрема за договором іпотеки від 30.01.2014 р.

20 червня 2019 року на підставі договору № 20/06-2019/1 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги між ТОВ «Файненс Комані» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор», останнє набуло право вимоги до позичальника ТОВ «Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма «ЕСКО» ЛТД () за кредитним договором № 22/1/14-KL від 30 січня 2014 р. між боржником та ПАТ «Златобанк» та відповідно договором забезпечення, а саме: Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 547 від 30.01.2014 р.

06.09.2019 р. державним реєстратором КП «Центр правової допомоги та реєстрації» ОСОБА_11 було прийняте рішення з індексними номерами 48562178 від 06.09.2019 р., 48566511 від 06.09.2019 р., 48566641 від 06.09.2019 р., відповідно до яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про скасування припинення державної реєстрації іпотеки на підставі Іпотечного договору (фактично поновлено іпотеку), а заявника зареєстровано іпотекодержателем.

Отже, з 03.06.2016 р. щодо АЗС була зареєстрована іпотека також ОСОБА_4 , що не унеможливлювало перепродаж АЗС без згоди іпотекодержателя. Ці обставини не були досліджені слідчим суддею під час прийняття ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 р.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Підставами для скасування арешту, в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України є необґрунтованість накладення арешту, а також те, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба. Тобто, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя погоджується з доводами заявника, як чинного та зареєстрованого іпотекодержателя АЗС, стосовно його права на звернення із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 р., адже заборона на розпорядження АЗС протягом необґрунтовано тривалого періоду обмежує іпотекодержателів у реалізації АЗС, як предмета іпотеки, у способи, передбачені іпотечними договором, зважаючи на тривале невиконання кредитних зобов`язань.

Крім того, при накладенні арешту в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. ст. 173 КПК України, не було надано оцінку розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці обставини також вказують на необґрунтованість накладення арешту.
Також, щодо АЗС станом на дату накладення арешту було зареєстровано обтяження у вигляді іпотеки. Так само, станом на сьогоднішній день стосовно АЗС зареєстроване ще одне обтяження на підставі договору іпотеки від 30.01.2014 р. на користь заявника, що також позбавляє можливості власника та третіх осіб самовільно здійснювати перепродаж АЗС без згоди обтяжувачів-іпотекодержателів.
Встановлено, що жодній службовій особі ТОВ «НВУК Фірма «ЕСКО» ЛТД чи іншим особам не пред`явлено підозри в даному кримінальному провадженні.
ТОВ «НВУК Фірма «ЕСКО» ЛТД використовує приміщення для здійснення підприємницької діяльності, а тому зацікавлене в збереженні приміщень і підтриманні їх у робочому стані. Немає жодної потреби в їх арешті, оскільки немає загрози для знищення приміщень, їх втрати, псування, зникнення, перетворення.
Під час розгляду даного клопотання встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває майже чотири роки, а арешт накладений майже три роки, відомості про причетність до злочину службових осіб ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно нього не здійснюється досудове розслідування, жодній посадовій особі ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про підозру у вчиненні злочину не повідомлено, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні у розумінні ст. 55 КПК України, тобто фізичної особи, якій внаслідок шахрайського заволодіння вищезазначеним нерухомим майном завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, або юридичної особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, не пред`явлено цивільного позову.
Тому, обґрунтування органу досудового розслідування про те, що майно ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД, зазначене в ухвалі про арешт майна, є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не підтверджене допустимими, в розумінні ст. 86 КПК України, доказами.
Також, слідчий суддя вважає доводи прокурора Київської місцевої прокуратури №9 стосовно того, що тривалий строк кримінального провадження зумовлений розглядом судових справ №826/7687/16 та №826/4620/16 необґрунтованими, оскільки в даних справах наявні рішення, які набрали законної сили. Крім того, розгляд вказаних справ не може бути перешкодою для вчинення необхідних дій у кримінальному провадженні.
Встановлено, що у 17.03.2016 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за №0000494.
01.03.2017 року, майже через рік, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було накладено арешт на об`єкт нерухомості нежилого будинку АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єктом нежитлової нерухомості, загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77, право власності на який згідно інформаційної довідки зареєстроване за ТОВ «Євро інвестмент груп», боржником рахується ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» (код за ) .

Заборонено розпоряджатися будь-яким особам об`єктом нерухомості, а саме нежилим будинком АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єктом нежитлової нерухомості, загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77, право власності на який згідно інформаційної довідки зареєстроване за ТОВ «Євро інвестмент груп», боржником рахується ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» (код за ).

Метою накладення арешту було запобігання подальшого перепродажу об`єкта нерухомості нежилого будинку АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77, а також з метою забезпечення заявлених у майбутньому цивільних позовів.

Інших підстав для накладення арешту на майно слідчим суддею не зазначено та органом досудового розслідування не доведено.
Статтею 173 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно.
При цьому, з аналізу ст. 173 КПК України не передбачено таких підстав для накладення арешту на майно, як запобігання подальшого перепродажу об`єкта нерухомості та забезпечення заявлених у майбутньому цивільних позовів.
Забезпечення цивільного позову регламентовано ст. 171 ЦПК України, згідно якої з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Як встановлено вище, жодній посадовій особі ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про підозру у вчиненні злочину не повідомлено, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні у розумінні ст. 55 КПК України, тобто фізичної особи, якій внаслідок шахрайського заволодіння вищезазначеним нерухомим майном завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, або юридичної особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, не пред`явлено до теперішнього часу цивільного позову.
Слідчий суддя з врахуванням приписів ст. 174 КПК України приходить до висновку, що на даний момент відсутні підстави констатувати необхідність та нагальність подальшої дії арешту та заборони на розпорядження АЗС, зважаючи на викладену зміну обставин щодо предмету арешту.

Також, в ході розгляду клопотання, з пояснень заявника та прокурора було встановлено наявність численних судових спорів в порядку цивільного, господарського та адміністративного судочинства, а тому спірні правовідносини мають розглядатися за правилами цих судочинств.

Відповідно до частини 1 статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. При цьому обмеження права власності повинно бути розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.
Аналогічні гарантії права власності, передбачені статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1960, якою встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини неодноразово констатував порушення Конвенції, при вилученні речей та документів, які не стосуються справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98; «East/West Alliance Limited проти України»).
У зв`язку з встановленими обставинами, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року в рамках кримінального провадження №0000494 від 17.03.2016 року, що був накладений на: об`єкт нерухомості нежилий будинок АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, право власності на яке згідно з інформаційною довідкою зареєстроване за ТОВ «Євро Інвестмент Груп», боржником рахується ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД».
Скасувати заборону будь-яким особам розпоряджатися об`єктом нерухомості нежилий будинок АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, право власності на яке згідно з інформаційною довідкою зареєстроване за ТОВ «Євро Інвестмент Груп», боржником рахується ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД», що була накладена ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року в рамках кримінального провадження №0000494 від 17.03.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1