Провадження № 1-кс/638/4244/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту, відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що 19.09.2019 року о 11:00 за адресою: вул. Римарська 24 в м. Харкові співробітниками Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області встановлений громадянин Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації (далі РФ) відповідно ухвали Промишлєнного районного суду міста Ставрополя, РФ від 13.11.2017 року, максимальний допустимий строк покарання - 12 років позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.33, ч.3 ст.162 КК РФ (розбійний напад).

У зв`язку з отриманням підтвердження Відділу Міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 12.09.2019 за №1914/119-23/01-2019 щодо розшуку каналами Інтерполу громадянина Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою арешту та подальшої екстрадиції до РФ, відповідно до норм ст.ст. 208, 82 КПК України, останній затриманий оперуповноваженим ВКП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 .

Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером №1914/119-23/01-2019 від 12.09.2019 року встановлено, що особа перебуває в міжнародному розшуку з 13.11.2017.

Відповідно до картки Генерального Секретаріату Інтерполу «Diffusion», компетентні органи РФ звертаються з проханням знайти і заарештувати з метою екстрадиції ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також гарантують, що екстрадиція запитуватиметься після арешту особи відповідно до національного законодавства і/або діючих двосторонніх і багатосторонніх договорів.

Картка Diffusion є запитом про тимчасовий арешт в якому вказується: «цей запит слід розглядати як формальний запит про тимчасовий арешт, відповідно до національного законодавства і/або діючих двосторонніх і багатосторонніх договорів».

Вказані дії ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч.5 ст.33, ч.3 ст.162 КК РФ (розбійний напад). У зв`язку з вчиненням даного кримінального правопорушення, Промишлєнним районним судом міста Ставрополя, РФ від 13.11.2017 винесено ухвалу про арешт.

Дане кримінальне правопорушення відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.5 ст.27 ч.3 ст.187 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року, тобто є екстрадиційним.

Таким чином, вказаний запит отримано через Міжнародну організацію кримінальної поліції, тобто каналами Інтерполу, і він містить всю необхідну інформацію, передбачену п.2 ч.4 ст.583 КПК України, згідно з якими до особи, щодо якої є підтвердження про перебування в міжнародному розшуку, застосовується тимчасовий арешт.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказавши, що підзахисний на території України проживає два роки, перебуває у цивільному шлюбі, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, що належить на праві власності батькові цивільної дружини. Зазначила про те, що її підзахисний самостійно звернувся до органів поліції для оформлення документів для постійного перебування в Україні, до кримінальної відповідальності не притягувався на території України.

Затриманий вказав про те, що не вчиняв злочину на території РФ, не заперечуючи факту проживання з 2015-2017 року в Росії, у 2017 році прибув на територію України до родичів.

Заслухавши пояснення прокурора, затриманого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суддя приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч.2 ст.29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленим законом.

Згідно із ст.583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст.583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.

У відповідності до ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

При цьому відповідно до ч.4 ст.583 КПК України, прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України, тимчасовий арешт - це взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).

Крім того, тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів та тим паче не вирішує питання про звільнення особи від покарання призначеного вироком суду іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.

Згідно ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 (оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони), і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до індивідуальної картки із бази Інтерпол 13.11.2017 року Промишлєнним районним судом міста Ставрополя РФ постановлено ухвалу про арешт громадянина Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особу затриманого ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено за паспортом громадянина Азербайджану.

Протокол затримання від 19.09.2019 року складений у відповідності до чинного законодавства, в присутності понятих. Також безоплатним центром вторинної допомоги залучено захисника ОСОБА_4 , яка була присутня при складанні протоколу, про що свідчить складений протокол. При цьому, в судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розумів підстави затримання, йому роз`яснювались відповідні права та обов`язки. З цього приводу, сам захисник поставив відповідний підпис на протоколі, не зазначивши в ньому про невідповідність виконаних дій та зазначених в нього обставин. З цього приводу, у суду відсутні підстави для визнання даного протоколу неналежним та недопустимим доказом, щоб свідчило про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Таким чином, суддя вважає, що права ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , при затриманні були дотримані у відповідності до вимог КПК України.

Також, відсутні сумніви щодо відповідності доданих до клопотання копій документів, їх оригіналам, а також щодо їх надходження до Харківської місцевої прокуратури № 1.

Строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення відповідно ст.49 КК України, не закінчився.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 08.10.2004 року "Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з екстрадицією" при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для дотримання балансу інтересів фізичної особи (затриманого) та держави, на підставі ч.1 ст.583 КПК України застосувати тимчасовий арешт у відношенні до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 20 діб.

Строк тимчасового арешту слід рахувати з моменту фактичного його затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 582, 583 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту, відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування тимчасового арешту, - задовольнити частково.

Застосувати тимчасовий арешт відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 20 (двадцяти) діб.

Строк тимчасового арешту слід рахувати з моменту затримання громадянина відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 11 год 00 хв, 19.09.2019 року.

Ухвала слідчого судді діє протягом 20 (двадцяти) діб до 11 год 00 хв., 09 жовтня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копія ухвали слідчого судді підлягає перекладу та врученню затриманому на мові, якій останній володіє вільно.

Слідчий суддя: