В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2019 Справа №607/17230/18 (1-кп/607/85/2019)

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000307 від 12.05.2018 р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, неодруженого, не депутата, тимчасово не працюючого, раніше не судимого:

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2018 року о 04 годині 30 хвилин водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «CHEVROLET Tacuma 2.0», р.н. НОМЕР_1 та із пасажирами ОСОБА_11 і ОСОБА_12 рухався проїзною частиною автомобільної дороги Т-20-20 «/М-19/ (Мишковичі) - Дружба», зі сторони м. Тернополя в напрямку с. Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області. Під час руху водій автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0» ОСОБА_3 , внаслідок алкогольного сп`яніння, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР України. Унаслідок цього і в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їх вимог і п. 12.1 ПДР України, водій ОСОБА_3 під час проїзду ділянки вказаної автодороги із заокругленням вправо, що перед с. Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив його виїзд на зустрічну смугу з подальшим частковим (колесами лівого борту) виїздом на ліве ґрунтове узбіччя - елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів. Своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам ПДР України водій ОСОБА_3 у продовження такого руху із різкою зміною зчеплення коліс правого та лівого боргу автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0», внаслідок неоднакового стану дороги, уже в межах с. Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області допустив його занос «втрату стійкості» за годинниковою стрілкою та переміщення у стані заносу через проїзну частину в напрямку правого узбіччя, виїзд на дане узбіччя та перекидання на дах.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

-ОСОБА_11 спричинено відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток склепіння і основи черепа, крововиливами під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку, від чого настала його смерть на місці пригоди;

-ОСОБА_12 спричинено травму правої верхньої кінцівки у вигляді закритого багатоуламкового перелому нижньої третини правої променевої кістки зі зміщенням фрагментів, закритого перелому 5-ї п`ясної кістки із зміщенням та саден передпліччя; садна голови та обличчя, грудної клітки справа, 1-го пальця правої стопи, синець та субкон`юктивальний крововилив правого ока, рану ділянки передньої поверхні лівого колінного суглоба, садна лобової ділянки, правого передпліччя, правого променево-зап`ястного суглобу з поширенням на внутрішню поверхню кисті і фалангу 5-го пальця, ділянки правого колінного суглоба, правої і лівої гомілки, синець, садна правого стегна, які за ознакою тривалого (більше 21 день) розладу здоров`я належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням вказаних наслідків.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав частково, не погодившись із тими обставинами, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння та надав покази, з яких вбачається, що він разом із товаришем ОСОБА_12 зустрілися 11 травня 2018 року ввечері приблизно в 21 год. біля магазину «Маркет» в с. Микулинці, побачили ОСОБА_13 , який запросив їх в кімнату позаду магазину. Сіли за стіл, в ОСОБА_14 був день народження. ОСОБА_15 та ОСОБА_12 вживали алкоголь, бо бачив пляшку кон`яку на столі. Він не вживав спиртні напої, так як мав ще їхати по справах, пив лише каву. Час від часу заходила ОСОБА_16 . Після закриття магазину посиділи ще деякий час на лавці коло магазину. ОСОБА_3 повідомив, що йому потрібно переїхати до міста Тернополя по справах, щоб зустрітися із людиною, на що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сказали, що поїдуть разом з тим. Приїхавши в місто Тернопіль на автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_3 , на парковці ЖД вокзалу залишили автомобіль, зайшли у кафе «Сіті», вільного столика не було, тому працівники закладу підсадили їх до столика, за яким сиділи незнайомі люди. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 купили пляшку кон`яку і розпивали. Він вийшов на вулицю, оскільки до нього приїхав знайомий і говорили тривалий час. Закінчивши розмову він повернувся у заклад, алкоголю не вживав, заклад вже закривався і вони сіли в автомобіль під його керуванням та поїхали додому. ОСОБА_11 сидів на передньому пасажирському місці з права, ОСОБА_12 був на задньому пасажирському місці. Будучи біля с. Мишковичі та рухаючи із допустимою швидкістю, автомобіль раптово почало зносити, він не зміг втримати рух, внаслідок чого керований ним автомобіль почало заносити, розвертати і автомобіль перекинувся. Із автомобіля не міг самостійно вибратися, під`їхала якась машина і водій допоміг йому вибратися, потім під`їхали інші люди, які допомогли вибратися ОСОБА_12 , пізніше приїхала швидка допомога, працівники якої відвезли їх до лікарні, оскільки вони отримали ушкодження. Просить не позбавляти його волі, оскільки не хотів таких наслідків, щиро розкаюється і шкодує, що так сталося із ОСОБА_11 , який був його товаришем, не мав можливості чимось відшкодувати потерпілим заподіяну шкоду, оскільки не працює та весь час перебував під домашнім арештом. Цивільний позов прокуратури Тернопільської області визнає. Заявлені цивільні позови потерпілих про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди визнає частково, мотивуючи тим, що його діями дійсно була завдана моральна шкода потерпілим, від чого він не відмовляється, проте не має такого розміру доходу для її покриття. Також зазначає, що нанесена потерпілим шкода повинна бути частково відшкодована страховою компанією, так як його цивільна відповідальність була застрахована.

Крім часткового визнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України із викладеними в обвинувальному акті обставинами, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування та оголошеними документами матеріалів кримінального провадження, показами потерпілих і показами свідків, а саме:

-- рапортом від 12.05.2018р., згідно якого 12 травня 2018 року о 04 год. 38 хв. надійшло повідомлення та зареєстроване ЄО за №1690, як ДТП з травмованими, що 12.05.2018р. о 04 год. 38 хв. при в`їзді в с.Мишковичі біля бару «Ролан» перекинувся автомобіль «Нива Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 , зі слів заявника в автомобілі знаходилося троє осіб, один з яких помер на місці ДТП. Результатом опрацювання встановлено, що 12.05.2018р. о 05 год. 03 хв. водій автомобіля «Шевроле Такума» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 в с. Мишковичі на вул. Тернопільській, рухаючись в напрямку с. Миролюбівки з м. Тернополя не справився з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини та допустив перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП один пасажир загинув, водій та ще один пасажир отримали тілесні ушкодження.

-- рапортом від 12.05.2018р., згідно з яким 12.05.2018р. отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1691 від 12.05.2018р. як ДТП з травмованими, в результаті опрацьованої інформації встановлено, що 12.05.2018р. о 05 год. 39 хв. з місця ДТП в с. Мишковичі Тернопільського району в Тернопільській обласну лікарню доставлений та госпіталізований ОСОБА_12 . ОСОБА_3 , який був за кермом автомобіля «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 і перевернувся наслідок ДТП був доставлений в обласну лікарню та констатовано біологічну смерть до приїзду бригади швидкої допомоги, ймовірно від травм, несумісних з життям гр. ОСОБА_11 , який був в якості пасажира автомобіля «Шевроле».

-- карткою виїзду швидкої медичної допомоги №25048 від 12.05.2018р. на місце ДТП в с. Мишковичі до потерпілого ОСОБА_3 та його госпіталізацію в лікарню. Зі слів ОСОБА_3 , він вживав алкогольні напої, був за кермом автомобіля «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 , який перевернувся внаслідок ДТП в с. Мишковичі.

-- карткою виїзду швидкої допомоги №25043 від 12.05.2018р. на місце ДТП в с. Мишковичі, в якій зазначений запис про біологічну смерть ОСОБА_11 до приїзду бригади швидкої допомоги. Зі слів водія, ОСОБА_11 був пасажиром в автомобілі.

-- карткою виїзду швидкої медичної допомоги №25044 від 12.05.2018р. за місце ДТП в с. Мишковичі до потерпілого ОСОБА_12 , який потрапив в ДТП в с. Мишковичі.

-- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.05.2018 року, зі схемою та фототаблицями до нього, якими зафіксовано, що ділянка дороги в місці ДТП має заокруглення вправо, проїзна частина є горизонтальною та з сухим асфальтобетонним покриттям. З обох сторін до проїзної частини примикають сухі ґрунтові узбіччя. На лівому (якщо переміщатись у бік с. Миролюбівка) узбіччі, виявлено дугоподібний слід кочення лівих коліс автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0», який вже в межах с. Мишковичі роздвоюється та переходить у два сліди бокового ковзання (заносу). Надалі, вказані сліди, по дугоподібній траєкторії (з викривленням дуги вліво) через проїзну частину ведуть на праве узбіччя, де закінчуються. Після місця закінчення вказаних слідів наявні зриви ґрунту та осип скла, уламків та деталей ТЗ, які ведуть до кінцевого розташування, перевернутого на дах, автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0», що на трав`яному газоні за правим узбіччям, навпроти бару «Ролан». На цьому ж газоні, біля правої задньої частини автомобіля виявлено труп ОСОБА_11 ;

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №376 від 12.06.2018 року, згідно якого смерть ОСОБА_11 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми голови з багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, просторими крововиливами під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку. Виявлені у ОСОБА_11 травматичні зміни, стосовно живих осіб, за ознакою небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між тілесними ушкодженнями, що отримав ОСОБА_11 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, утворення яких характерно при перебуванні потерпілого за кермом автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено.

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №603 від 15.05.2018 року, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи взірців крові та сечі від ОСОБА_11 встановлено, що при газохроматографічному дослідженні взірців крові та сечі від ОСОБА_11 , виявлено етиловий спирт в концентрації: в крові - 3,54%о (проміллє), в сечі - 4,48%о (проміллє);

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №689 від 13.06.2018 року, згідно якого у ОСОБА_3 було виявлено травма грудної клітки у вигляді закритих переломів 8-10, 12-го ребер справа, із розвитком правобічного пневмогемотораксу (накопичення повітря та крові у грудній порожнині); закритий перелом поперечних відростків L1-L3 справа із ознаками забиття поперекового відділу хребта. У ОСОБА_3 виявлені синець ділянки лівого променево-зап`ястного суглоба, синець та садно правого передпліччя, садно правої гомілки, які свідчать про те, що вони утворились від дії тупих предметів не задовго до його госпіталізації у лікувальний заклад. Виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я, і за цією ознакою належить до середньої тяжкості;

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №690 від 07.06.2018 року, згідно якого вид ушкоджень ОСОБА_12 свідчать про те, що вони утворились від дії тупих предметів не задовго до госпіталізації ОСОБА_12 у лікувальний заклад, отримані ОСОБА_12 під час ДТП тілесні ушкодження за ознакою тривалого (більше 21 день) розладу здоров`я належать до середньої тяжкості;

-- висновком експерта (автотехнічної експертизи) №5-307/18 від 09.07.2018р., згідно якого на момент експертного дослідження виявлено технічні несправності (невідповідності) системи рульового керування, робочої гальмівної системи та коліс і шин наданого на дослідження автомобіля Chevrolet Tacuma, д.н.з. НОМЕР_1 , які виникли внаслідок ДТП;

-- висновком експерта (транспортно-трасологічної експертизи) №5-308/18 від 17.07.2018р., в якому описаний механізм дорожньо-транспортної пригоди, згідно якого в початковий момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Chevrolet Tacuma 2.0» частково виїжджає на ліве узбіччя в напрямку до с.Миролюбівка. Під час такого руху при різкій зміні зчеплення коліс правого та лівого борту автомобіля внаслідок неоднакового стану дороги виникає занос транспортного засобу за годинниковою стрілкою, якщо переміщатись у напрямку руху останнього, про що свідчать сліди бокового ковзання коліс автомобіля «Chevrolet Tacuma 2.0», які зафіксовані на лівому узбіччі та на проїзній часині дороги. Далі автомобіль «Chevrolet Tacuma 2.0» в стані заносу переміщається через проїзну частину дороги в напрямку правого узбіччя до с. Миролюбівка, на якому сліди бокового ковзання закінчуються. Під час такого руху транспортного засобу по узбіччях останній контактує із виступаючими поверхнями нерівностей покриття. Внаслідок чого, в кінці слідів бокового ковзання під дією імпульсу кількості руху, яка є векторною величиною і залежить від напрямку вектора швидкості руху автомобіля, відбувається перекидання автомобіля на ліву бокову поверхню, дах, праву бокову поверхню та в кульмінаційний момент переміщається до кінцевого свого розташування;

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №418 від 01.08.2018-08.08.2018р., згідно з яким кров у слідах на шматках тканини, зазначених слідчим як «вирізка обшивки стелі над правою частиною заднього сидіння» (об. №3) та «вирізка обшивки стелі над лівою частиною заднього сидіння» (об. №4), наданих на експертизу може походити від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий антиген Н, що не виключає можливості належати крові як громадянину ОСОБА_3 , так громадянину ОСОБА_12 і не належать померлому ОСОБА_11 .

-- висновком експерта (комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи) №45/5-377/18 від 23.08.2018р., згідно якого, виходячи з характеру виявлених у потерпілих тілесних ушкоджень та механічних пошкоджень салону автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0», за кермом перебував ОСОБА_3 , на місці пасажира переднього сидіння - ОСОБА_11 , а ОСОБА_12 був пасажиром заднього сидіння;

-- висновком експерта (судово-медичної експертизи) №626 від 23.05.2018р., згідно якого при газохроматографічному дослідженні взірців крові ОСОБА_3 , відібраного 12.05.2018р. о 05 год. 15 хв. у Тернопільській університетській лікарні виявлено етиловий спирт в концентрації - 0,96 %о (проміллє). Враховуючи швидкість зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб, можна припустити, що в момент ДТП - 12.05.2018р. близько 04 год. 30 хв. концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_3 становила 1,05 %о (проміллє), що за функціональною оцінкою відповідає показникам легкого ступеня алкогольного сп`яніння.

Із показань потерпілих та свідків, які були допитані під час судового розгляду встановлено, що вони, за виключенням потерпілого ОСОБА_12 , не були очевидцями обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, проте, на думку суду, враховуючи інші докази в їх сукупності, які були дослідженні, також доводять вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та його винуватість.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_17 пояснила, що вона є дочкою загиблого ОСОБА_11 . Обвинуваченого ОСОБА_3 вона особисто не знає. Про ДТП, в якій загинув її батько вона чула лише зі слів матері ОСОБА_9 . Цивільний позов про стягнення із ОСОБА_3 моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. Просить призначити ОСОБА_3 покарання, пов`язане із позбавленням його волі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він є батьком загиблого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_3 він знає давно. Також надав покази, з яких вбачається, що у його сина було день народження та після вживання алкоголю, ОСОБА_11 сів в автомобіль до ОСОБА_3 , який вже був у стані алкогольного сп`яніння. 12 травня 2018 року близько 04 години йому зателефонували та повідомили, що його син попав в ДТП. Після чого він зібрався та поїхав на місце аварії, де він побачив, що при в`їзді в село Мишковичі знаходився перевернутий на даху автомобіль та поруч з правого боку від автомобіля на траві лежав його син ОСОБА_11 , який вже був не живий. Цивільний позов про стягнення із ОСОБА_3 моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. Просить, призначаючи ОСОБА_3 покарання, позбавити його волі на максимальний термін.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 жодної шкоди її не відшкодував, цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. Просить призначити ОСОБА_3 найсуворіше покарання, пов`язане із позбавленням його волі та надала покази, з яких вбачається, що вона особисто знайома із ОСОБА_3 вже тривалий час, а загиблий ОСОБА_11 є її сином. Щодо обставин ДТП, вона пояснила, що в той день її забрав чоловік та вона приїхала на місце автопригоди, де в траві лежав її син ОСОБА_11 та вже був не живий.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_11 , який загинув в результаті ДТП. З обвинуваченим ОСОБА_3 вона знайома із 2005 року. Також надала покази, з яких вбачається, що 11 травня 2018 року у її чоловіка було день народження. ОСОБА_3 та ОСОБА_12 в той день прийшли до них в магазин близько 20 год., щоб привітати її чоловіка та після чого близько двох годин вживали алкоголь у магазині. Наскільки її відомо, то вони вжили одну пляшку коньяку. Близько 23:30 год. вона з дітьми пішла до дому, а її чоловік ОСОБА_11 залишився в магазині, щоб прибрати там та закрити магазин і сказав її, що прийде десь за пів години. Вона прийшла додому та лягла спати, помітивши відсутність чоловіка аж зранку наступного дня. Коли вона приїхала на місце аварії, то побачила перекинутий автомобіль, який знаходився передом до м.Тернополя, а задньою частиною автомобіля до с.Мишковичі, а поруч, на відстані приблизно двох метрів паралельно до автомобіля знаходилося тіло ОСОБА_11 , яке зверху було накрите простинею. Обставин дорожньо-транспортної пригоди їй не відомо і як саме загинув її чоловік вона не знає. Цивільний позов про стягнення із ОСОБА_3 моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. Просить, призначаючи ОСОБА_3 покарання, позбавити його волі на максимальний термін.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він є сином загиблого ОСОБА_11 . З обвинуваченим ОСОБА_3 він знайомий давно. Також надав покази, з яких вбачається, що 11 травня 2018 року у його батька було день народження, тому в цей день він до 22 год. перебував у магазині в с.Микулинці та після чого поїхав звідти по справах, а тому, чи вживав хтось алкоголь у магазині він не бачив. Близько 05:00 год. ранку до нього прийшла його бабця та повідомила, що батько загинув в результаті ДТП. Коли він приїхав на місце аварії, то там уже була його мати ОСОБА_9 . На місці події він побачив перекинутий автомобіль «CHEVROLET Tacuma», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на правому узбіччі дороги, якщо рухатись із м.Тернополя, в напрямку м.Теребовлі, поруч із автомобілем знаходилося тіло його батька ОСОБА_11 . Також на місці ДТП вже були мати та дідусь, інших очевидців на місці події він не пригадує. Цивільні позови про стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди підтримує в повному обсязі. Просить, при визнанні винуватим, призначити ОСОБА_3 покарання, пов`язане із позбавленням волі на максимальний термін.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що претензій матеріального чи іншого характеру до обвинуваченого у нього не має, просить суворо ОСОБА_3 не карати, при призначенні йому покарання не позбавляти його волі та надав покази, з яких вбачається, що він з обвинуваченим ОСОБА_3 знайомий давно. 11 травня 2018 року він перебував на роботі в с.Дворіччя та йому зателефонував ОСОБА_18 та попросив його приїхати в ОСОБА_19 до нього в магазин. Зателефонувавши другий раз, ОСОБА_20 сказав йому, щоб по дорозі забрати ОСОБА_3 . З ОСОБА_3 вони зустрілись на перехресті та кожен своїм автомобілем поїхали в магазин в село Микулинці. В підсобному приміщені магазину вони троє з ОСОБА_3 та ОСОБА_11 вжили одну пляшку коньяку, після чого за магазином з ОСОБА_14 випили ще невелику кількість алкоголю. Після чого сіли в автомобіль, за кермом якого перерубував ОСОБА_3 , ОСОБА_11 розмістився збоку на передньому пасажирському сидінні, а він сів на заднє сидіння автомобіля та вони поїхали в м.Тернопіль. В Тернополі вони відвідали бар, точну назву якого він не пам`ятає, де вони потанцювали та вживали алкогольні напої. ОСОБА_3 випив приблизно пів пластикового стаканчика коньяку та вийшов на вулицю, оскільки він себе почав погано почувати. Під ранок, точної години він не пам`ятає, ОСОБА_3 запропонував їхати додому, бо дуже захотів спати. По дорозі, в автомобілі він, ОСОБА_12 , одразу заснув та проснувся в момент ДТП, від того, що автомобілі почало все стукати та ОСОБА_3 почав кричати: « ОСОБА_21 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_20 ». З автомобіля самостійно він вийти не зміг, хоча скло біля нього було розбите.

Так, із показань свідка ОСОБА_22 встановлено, що вона працює у Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і 12.05.2018р. у ранковий час в складі бригади швидкої допомоги №15 здійснювала виїзд у с. Мишковичі на місце ДТП, де на місці події був перевернутий автомобіль та поряд багато людей. На час їх прибуття усі постраждалі (троє осіб) були поза салоном автомобіля. Один із постраждалих лежав на животі поруч із автомобілем без ознак життя, його смерть констатувала інша бригада швидкої допомоги, яка приїхала пізніше. Іншого потерпілого ( ОСОБА_12 ) вони доставили в Тернопільську Університетську лікарню. При спілкуванні з ОСОБА_12 він повідомив, що перед ДТП під час святкування дня народження товариша вживали спиртні напої;

Згідно показів свідка ОСОБА_23 встановлено, що він працює лікарем в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, 12.05.2018 року в ранковий час близько 04 год. 30 хв. надійшов виклик і він в складі бригади швидкої допомоги №15 здійснював виїзд у с. Мишковичі на місце ДТП, де на місці події був перевернутий автомобіль та поряд перебувало близько 8-10 чоловік. На час їх прибуття усі постраждалі (троє осіб) були поза салоном автомобіля. Один із постраждалих лежав на животі поруч із автомобілем без ознак життя, люди, що перебували на місці події повідомили, що даного чоловіка вони дістали з салону автомобіля без ознак життя. В іншого потерпілого ОСОБА_12 при огляді виявлено закритий перелом руки, у зв`язку із чим його доставили в Тернопільську Університетську лікарню. При спілкуванні з ОСОБА_12 він повідомив, що перед ДТП вони святкували день народження товариша та вживали спиртні напої, моменту ДТП він не пам`ятав;

Згідно показів свідка ОСОБА_24 встановлено, що 12.05.2018р. він заступив на нічне чергування у складі бригади швидкої допомоги №15, в яку входили лікар ОСОБА_23 , фельдшер ОСОБА_22 та він як водій. В ранковий час близько 04 год. 30 хв. надійшов виклик про ДТП в с. Мишковичі. Прибувши на місце події виявлений перевернутий автомобіль. На час їх прибуття один із постраждалих лежав на траві поруч із автомобілем без ознак життя, іншого потерпілого ОСОБА_12 вони доставили в Тернопільську Університетську лікарню.

Із показів свідка ОСОБА_25 вбачається, що вона працює лікарем в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і 12.05.2018р. у ранковий час в складі бригади швидкої допомоги №16 здійснювала виїзд у с. Мишковичі на місце ДТП, де на місці події був перевернутий автомобіль. На час прибуття бригади був виявлений один із постраждалих, який лежав в траві без ознак життя, йому зробили кардіограму, однак, ознак життя не виявлено. Вони доставили іншого потерпілого, який мав болі в спині у Тернопільську Університетську лікарню. При спілкуванні з ОСОБА_3 , він повідомив, що перед ДТП вживав спиртні напої.

Із показів свідка ОСОБА_26 вбачається, що вона працює фельдшером в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і в травні 2018 року (точної дати не пам`ятає) у ранковий час в складі бригади швидкої допомоги №16 здійснювала виїзд у с. Мишковичі на місце ДТП, де на місці події був виявлений перевернутий автомобіль. На час прибуття бригади був виявлений один із постраждалих, яким пізніше виявився ОСОБА_3 , який панічно бігав та просив допомогти його другу, який лежав у траві без ознак життя. Вони помістили його на медичні ноші та автомобілем швидкої допомоги доставили в Тернопільську Університетську лікарню. При спілкуванні з ОСОБА_3 , він повідомив, що перед ДТП під час святкування дня народження товариша вживав спиртні напої та саме він керував автомобілем.

Показами свідка ОСОБА_27 встановлено, що він працює в Центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і в травні 2018 року близько 04 год. 30 хв. у ранковий час в складі бригади швидкої допомоги №16 здійснював виїзд у с. Мишковичі на місце ДТП, де на місці події був перевернутий автомобіль марки Шевроле. На час прибуття бригади був виявлений один із постраждалих, який лежав в траві без ознак життя, а іншому із потерпілих надавала медичну допомогу інша бригада швидкої допомоги. Третім потерпілим був ОСОБА_3 , який кричав та просив надати йому допомогу. Вони положили його на медичні ноші та госпіталізували в Тернопільську Університетську лікарню.

Показами свідка ОСОБА_28 встановлено, що 12.05.2018 року у ранковий час він власним автомобілем марки «БМВ» проїжджав через с. Мишковичі, де навпроти бару «Ролан» за межами проїзної частини побачив наслідки ДТП - перевернутий на дах автомобіль «Шевроле». В салоні автомобіля перебувало двоє незнайомих осіб, яким він допоміг вибратись через вікно передніх пасажирських дверей автомобіля. Згодом, на траві поряд із задньою частиною автомобіля побачив третього чоловіка, який був непритомним.

Захисником подане клопотання, яке підтримане обвинуваченим, про визнання висновку експерта №626 від 23.05.2018р. як недопустимого доказу, який за твердженням органу досудового розслідування підтверджує факт перебування водія ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння з тих мотивів, що кров особи як біологічне середовище відноситься до конфіденційних даних, які повинні були витребувані органом досудового розслідування згідно вимог ст. 159, ст. 162 КПК України, а саме за наявності судового рішення слідчого судді або суду на такий доступ для передання його експерту з метою проведення експертизи. Проте, взірець крові ОСОБА_3 був отриманий слідчим СУ ГУНП в Тернопільській в Тернопільській університетській лікарні на підставі запиту від 14.05.2018р. №6111/9/4/2018 та в подальшому переданий експерту і при тому, що обвинувачений чітко не може сказати, чи надав він добровільну згоду на відібрання в нього крові.

Вказане клопотання захисника, враховуючи зроблені висновки при дослідженні інших доказів в їх сукупності судом відхиляється та пояснення захисника оцінюються критично, так як слідчий керувався ст. 40 та ст. 93 КПК України щодо збирання доказів, матеріали справи не містять даних про визнання незаконних дій по відібранню крові в обвинуваченого ОСОБА_3 як доказу, або ж порушення вимог законодавства при цьому, а експертиза, по якій наданий висновок експерта №626, була проведена у відповідності до вимог КПК України на підставі ухвали слідчого судді.

Поряд з цим, в матеріалах кримінального провадження наявні першочергові пояснення водія щодо вживання ним алкогольних напоїв, які зафіксовані в картці виїзду швидкої медичної допомоги №25048 від 12.05.2018р. на місце ДТП в с. Мишковичі до потерпілого ОСОБА_3 та підтверджується також показами потерпілого ОСОБА_12 .

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, хоча є необережним. В результаті його вчинення ОСОБА_3 настала смерть ОСОБА_11 , а потерпілий ОСОБА_12 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, його сімейний стан, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, позицію потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як законного представника своїх малолітній дітей щодо відшкодованої їм шкоди, позицію потерпілих щодо призначення обвинуваченому максимальної міри покарання та прокурора, який просить призначити йому основне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, а додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.

До обставин згідно з положеннями статті 66 КК України, що пом`якшує покарання, суд вважає за можливе віднести часткове визнання обвинуваченим своєї вини та відносить розкаяння ОСОБА_3 під час його допиту, судових дебатах і в останньому слові, яке судом розцінюється як щире, зважаючи на відносини обвинуваченого із померлим.

Обставиною, яка згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

У відповідності до п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 ККУ суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, зарахувавши у термін відбування призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 згідно протоколу затримання особи 12.05.2018р. та звільнення затриманого відповідно до постанови слідчого від 13.05.2018р.

З означених вище доводів, суд не знаходить достатніх підстав, які б належним чином могли обґрунтовувати можливість при призначенні покарання ОСОБА_3 застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити вказаного обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, про що клопочуть захисник та обвинувачений.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк, адже покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху.

Окрім того, прокуратурою Тернопільської області заявлений позов в рамках кримінального провадження в інтересах держави в особі Тернопільської університетської лікарні про стягнення із ОСОБА_3 832 грн., понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_12 від кримінального правопорушення.

Так, згідно довідки, наданої Тернопільської університетською лікарнею від 16.07.2018р. №01-3/1407 встановлено, що ОСОБА_12 знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні закладу з 12.05.2018р. по 14.05.2018р. (2 ліжко-дні) і вартість затрат на лікування ОСОБА_12 та перебування становить 832 грн. За вказаних обставин, суд вважає, що сума затрачених закладом охорони здоров`я коштів на лікування потерпілого від злочину на підставі ст. 1206 ЦК України повинна бути стягнута із винної особи, а тому позов прокуратури Тернопільської області підлягає до задоволення.

Також, потерпілими в рамках кримінального провадження заявлені цивільні позови, а саме:

-- позовна заява ОСОБА_9 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_17 та ОСОБА_29 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн.; стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_17 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника з 23 вересня 2018 року щомісячно по 7 875 грн. до досягнення нею повноліття; стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_29 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника з 23 вересня 2018 року щомісячно по 7 875 грн. до досягнення ним повноліття.

-- позовна заява ОСОБА_7 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та майнової шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника в розмірі 7 875 грн. щомісячно, починаючи із 23 вересня 2018 року довічно.

-- позовна заява ОСОБА_6 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та майнової шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника в розмірі 7 875 грн. щомісячно, починаючи з 23 вересня 2018 року довічно.

-- позовна заява ОСОБА_8 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн.

При вирішенні заявлених позовних заяв в частині стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди відносно кожного із потерпілих, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиневленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.

При визначені розміру моральної шкоди кожному із потерпілих, суд, враховуючи ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілі, які заявили цивільні позови, втратили сина, батька, чоловіка, унаслідок ДТП та її наслідків у них змінився та був порушений нормальний спосіб життя, виходячи зі наведених у позовах обґрунтувань та доповнених під час судового розгляду вони понесли значне потрясіння, страждання через смерть близької і любимої людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя, а тому вважає, що вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілим завдано значної моральної шкоди і приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму по 300 000 грн. в користь ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , а в користь батьків померлого ОСОБА_11 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 150 000 грн.

У відповідності до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого, право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;
Згідно долучених позивачами доказів до заявлених цивільних позовів встановлено, що на момент смерті ОСОБА_11 на його утриманні перебували його малолітні діти ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , 1953 та 1952 років народження відповідно, а відтак вони мають право на звернення із вимогами про відшкодування шкоди у разі смерті потерпілого.
Частина 2 статті 1200 Цивільного кодексу України передбачає, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
Згідно проведеного розрахунку позивачами, що відображено у їхніх позовах та підтверджується долученими довідками, а саме факт перебування на утриманні ОСОБА_11 його батьків, розміру доходу підприємця ОСОБА_11 за 2017 рік, середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого, з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого становить 7 875 грн.
Так, згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
На момент дорожньо-транспортної пригоди володільцем автомобіля марки «Chevrolet Tacuma» номерний знак НОМЕР_1 був ОСОБА_3 , цивільна правова відповідальність якого згідно полісу №6743638 була застрахована у АСК «Омега» та який на момент ДТП був чинним.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Матеріалами справи підтверджується, що 22 вересня 2018 року потерпілі звернулися до АСК «Омега» із заявою про виплату на їхню користь страхового відшкодування із наданим розрахунком.
Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Виходячи із наведеного, з цивільного відповідача ОСОБА_3 як володільця джерела підвищеної небезпеки, на користь позивачів потерпілих в цій частині заявлених позовів, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Таким чином, позовні вимоги потерпілих ОСОБА_9 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_29 та ОСОБА_17 в частині стягнення шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника з 23 вересня 2018 року щомісячно по 7 875 грн. до досягнення ними повноліття, а також позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в частині стягнення шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника в розмірі 7 875 грн. щомісячно, починаючи із 23 вересня 2018 року довічно підлягають до задоволення, оскільки ґрунтуються на нормах законодавства і підтвердженні матеріалами справи.

Заперечення захисника, які підтримані обвинуваченим відносно заявлених цивільних позовів щодо того, що цивільна відповідальність була застрахована і страхова компанія зобов`язана провести виплати до уваги судом не приймаються, оскільки цивільними позивачами заявлено до стягнення та розраховані суми у відповідності до матеріалів справи, а вибраний ними спосіб захисту своїх порушених прав узгоджується із нормами законодавства.

Поряд з цим суд зазначає, що подані заяви цивільних позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині залишення їх позовів без розгляду щодо заявлених позовних вимог, що стосуються стягнення шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника, до уваги не беруться, оскільки подані всупереч положень ЦПК України, норми якого встановлюють чітку стадію процесу, на якому можливе таке подання, чого позивачами не дотримано, а заявлена представником потерпілих адвокатом ОСОБА_10 в судових дебатах відмова від підтримання вказаних частин цивільних позовів, то судом таке звернення не може розцінюватися як відмова від позову, так як долучена інша заява потерпілої ОСОБА_9 свідчить про повне задоволення позову і вона зверталася із позовом також в інтересах своїх малолітніх дітей як законний представник, а інші потерпілі не висказали свою відмову, яку можливу було б прийняти судом із роз`ясненням всіх наслідків такої відмови, як це вимагає ЦПК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №5-307/18 від 09.07.2018р. в сумі 1144 грн.; за проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 17.07.2018р. №5-307/18 в сумі 2574 грн.; за проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №45/5-377/18 від 23.08.2018р. в сумі 2002 грн., а всього на загальну суму витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування 5720 гривень, які суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертного дослідження в межах даного кримінального провадження.
Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2018р. №607/863/19 (1кс/607/4064/2018) арешт на автомобіль марки «Chevrolet Tacuma 2.0» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Микулинецький бровар» та який був вилучений під час огляду 12.05.2018р. в порядку ст. 174 КПК України слід скасувати після вступу вироку в законну силу.
Постановами слідчого СУ ГУНП в Тернопільські області ОСОБА_30 від 13.05.2018р., 09.07.2018р., 14.08.2018р. у кримінальному провадженні визнані речові докази, долю яких слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме:

-- автомобіль «CHEVROLET Tacuma 2.0», р.н. НОМЕР_1 , який був визнаний речовим доказом, вилучений під час огляду місця ДТП та зберігається на спеціальному майданчику Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Степова, 45, не належить обвинуваченому на праві власності, а тому повинен бути повернутий законному володільцю після набуття вироком законної сили;

-- вилучені під час обшуку автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0» 06.07.2018р. об`єкти: мікрооб`єкти з сидіння водія (об`єкт №1), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет № 0018802; мікрооб`єкти з задніх пасажирських сидінь (об`єкт №2), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет № 0018822; мікрооб`єкти з переднього пасажирського сидіння (об`єкт №3), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет № 0017324; мікрооб`єкти із задньої частини стелі (даху) над задніми дверима (об`єкт №4), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет №0017308; мікрооб`єкти з рульового колеса (об`єкт №5), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет №0018821; кросівок на ліву ногу, «Restime», світло-сірого кольору, між торпедою та переднім вітровим склом, в районі передньої правої стійки (об`єкт №8), який поміщено у сейф-пакет №0012557; мікрооб`єкти, схожі на волосся, темного кольору, на стелі, по середині між передніми сидіннями (об`єкт №9), які поміщено у паперовий конверт; мікрооб`єкт, схожий на волосся, темного кольору, в середній ділянці нижньої частини заднього сидіння (об`єкт №10), який поміщено у паперовий конверт; чотири ділянки обшивки стелі (шматки тканини) з автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0» із слідами (забрудненням, плямами, мазками), що були вилучені під час обшуку вказаного транспортного засобу 06.07.2018р. (об`єкти № 6, 7, 11, 12), слід залишити при матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (роки) роки.

Строк відбування призначеного судом покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк призначеного покарання термін його попереднього ув`язнення, що становить 1 (один) день.
Позов прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської університетської лікарні про стягнення із ОСОБА_3 832 грн. понесених витрат на лікування потерпілого задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави в особі Тернопільської університетської лікарні 832 грн. понесених витрат на стаціонарне лікування.

Позов ОСОБА_9 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей як законний представник ОСОБА_29 та ОСОБА_17 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн.; стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_17 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника з 23 вересня 2018 року щомісячно по 7 875 грн. до досягнення нею повноліття; стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_29 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника з 23 вересня 2018 року щомісячно по 7 875 грн. до досягнення ним повноліття задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_17 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. та шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника з 23 вересня 2018 року щомісячно по 7 875 грн. до досягнення ОСОБА_17 повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_29 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. та шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника з 23 вересня 2018 року щомісячно по 7 875 грн. до досягнення ОСОБА_29 повноліття.

В решті частині заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в задоволенні відмовити.

Позов ОСОБА_7 про стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та майнової шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника в розмірі 7 875 грн. щомісяця, починаючи із 23 вересня 2019 року довічно задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. та шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника в розмірі 7 875 грн. щомісячно, починаючи з 23 вересня 2018 року довічно.

В решті частині заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в задоволенні відмовити.

Позов ОСОБА_6 про стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. та майнової шкоди, спричиненої внаслідок втрати годувальника в розмірі 7 875 грн. щомісяця, починаючи із 23 вересня 2019 року довічно задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн. та шкоду, спричинену внаслідок втрати годувальника в розмірі 7 875 грн. щомісячно, починаючи з 23 вересня 2018 року довічно.

В решті частині заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в задоволенні відмовити.

Позов ОСОБА_8 про стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

В решті частині заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в задоволенні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №5-307/18 від 09.07.2018р. в сумі 1144 грн.; за проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 17.07.2018р. №5-307/18 в сумі 2574 грн.; за проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №45/5-377/18 від 23.08.2018р. в сумі 2002 грн., а всього на загальну суму 5720 гривень.

Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2018р. №607/863/19 (1кс/607/4064/2018) арешт на автомобіль марки «Chevrolet Tacuma 2.0» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Микулинецький бровар» та який був вилучений під час огляду 12.05.2018р. в порядку ст. 174 КПК України слід скасувати після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме:

-- автомобіль «CHEVROLET Tacuma 2.0», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Степова,45, - повернути без сплати платежів власнику ТОВ «Микулинецький Бровар» (смт.Микулинці, вул.Набережна, 33, Тернопільського району Тернопільської області);

-- вилучені під час обшуку автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0», 06.07.2018р. об`єкти: мікрооб`єкти з сидіння водія (об`єкт №1), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет № 0018802; мікрооб`єкти з задніх пасажирських сидінь (об`єкт №2), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет №0018822; мікрооб`єкти з переднього пасажирського сидіння (об`єкт №3), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет № 0017324; мікрооб`єкти із задньої частини стелі (даху) над задніми дверима (об`єкт №4), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет №0017308; мікрооб`єкти з рульового колеса (об`єкт №5), які зняті шляхом відкопіювання на темну дактилоплівку, яку поміщено у сейф-пакет №0018821; кросівок на ліву ногу, «Restime», світло-сірого кольору, між торпедою та переднім вітровим склом, в районі передньої правої стійки (об`єкт №8), який поміщено у сейф-пакет №0012557; мікрооб`єкти, схожі на волосся, темного кольору, на стелі, по середині між передніми сидіннями (об`єкт №9), які поміщено у паперовий конверт; мікрооб`єкт, схожий на волосся, темного кольору, в середній ділянці нижньої частини заднього сидіння (об`єкт №10), який поміщено у паперовий конверт; чотири ділянки обшивки стелі (шматки тканини) з автомобіля «CHEVROLET Tacuma 2.0» із слідами (забрудненням, плямами, мазками), що були вилучені під час обшуку вказаного транспортного засобу 06.07.2018р. (об`єкти № 6, 7, 11, 12) - залишити при матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1