ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №11-сс/819/325/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Адвоката: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0000053 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
11 травня 2019 року старший слідчий з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, в рамках кримінального провадження №0000053, за ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням в якому просив накласти арешт на предмети та документи, вилучені в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 07 травня 2019 року, згідно переліку наведеному у клопотанні.

В подальшому слідчим надано до суду уточнення до клопотання згідно якого слідчий просив накласти лише на документи, що вилучені 07 травня 2019 року за результатами проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Упаковки від СІМ карток 3 штуки;
- Касові чеки на видачу готівки на 12 аркушах;
- Реєстр до касових чеків на 3 аркушах;
- Грошові кошти у сумі 114 000 грн., 2500 доларів США;
- Банківські картки MONOBANK № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 2 шт.;
- Блокнот червоного кольору із рукописними записами;
- Зошит із рукописними записами;
- Конверт із СІМ картками Vodafone-18 штук;
- Банківські картки ПриватБанк № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 3 шт.
Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий послався на те, що зазначені предмети та документи є предметами злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, пов`язаного із незаконним обігом підакцизних товарів, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів і, в силу ст.ст.96-1, 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації. Крім того зазначені предмети відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, та визнані слідчим речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополь - залишено без задоволення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оскільки обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0000053 проводився слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі ОСОБА_9 , який згідно витягу з ЄРДР не входить до складу групи слідчих, що здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000053, вилучені 07 травня 2019 року предмети та документи в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути визнані допустимими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим клопотання слідчого є необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно переліку наведеному в уточненому клопотанні слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив, що вилучене під час обшуку майно, що неведене в уточненому клопотанні є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.199, 204 КК України та використовувалося при здійсненні незаконної господарської діяльності пов`язаної з розповсюдженням незаконно виготовлених тютюнових виробів, а грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

Крім того, на думку прокурора, слідчим суддею вилучене майно безпідставно визнано тимчасово вилученим та повернуто особам у яких воно не вилучалося.

Також посилається на порушення судом першої інстанції строку розгляду клопотання слідчого про арешт майна, встановленого ч.1 ст.172 КПК України.

ОСОБА_10 належним чином повідомлена про місце, дату та час апеляційного розгляду. Просить розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, доводи захисника, у дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення має відповідати ряду критеріїв, зокрема бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім того згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом із цим, як вбачається зі змісту ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року, слідчим суддею наведені вимоги закону належним чином не виконані, оскільки зазначене судове рішення не містить детального опису мотивів та підстав його ухвалення з відповідними посиланнями на норми КПК України, матеріали провадження та доводи слідчого чи прокурора щодо правових підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Натомість слідчий суддя, виклавши зміст клопотання слідчого та навівши посилання на загальні норми КПК України щодо арешту майна, вдався до оцінки доказів на предмет їх допустимості. Тобто, фактично, слідчим суддею не здійснено аналіз доводів клопотання слідчого щодо існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ст.170 КПК України та передчасно зроблено висновок про необґрунтованість поданого клопотання, чим допущено неповноту судового розгляду

Колегія суддів зауважує, що на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про арешт майна, де перевіряється наявність чи відсутність підстав для арешту майна відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.173 КПК України.

Аналіз ч.3 ст. 132 у поєднанні із ч.1, п.2 ч.2 ст. 173 КПК України дає підстави стверджувати, що у ході розгляду клопотання про арешт майна із метою збереження речових доказів слідчому судді необхідно було заслухати доводи щонайменше, про: існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину відповідного ступеню тяжкості, потреби досудового розслідування, які би виправдовували таке втручання у права власників майна, яке зазначено у клопотання та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Між тим, із оскаржуваного судового рішення вбачається, що слідчим суддею наведених вимог не виконано, а зроблено висновок про необґрунтованість клопотання лише на підставі відомостей щодо неналежного суб`єкта проведення обшуку.

За таких обставин, враховуючи, що слідчий суддя фактично не надав оцінку доводам сторони обвинувачення, викладених в клопотанні, висновок про його необґрунтованість є передчасним.

З огляду на те, що наведені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та такими, що перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням клопотання на новий судовий розгляд.
Під час нового розгляду необхідно усунути наведені порушення, належним чином перевірити доводи клопотання слідчого та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на предмети та документи, вилучені в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 07 травня 2019 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000053 про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 07 травня 2019 року, в тому ж суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4