В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2014 за № 0007038 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні інших осіб не має, працюючого кухарем у закладі «СушиWok», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 08.06.2014 року приблизно о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_4 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю знайомою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у нього виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свої злочинні корисливі наміри направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 спала, піднявшись на другий поверх вищевказаного будинку та впевнившись, що його дії не помічені сторонніми особами, таємно викрав: мобільний телефон марки «Iphone-5», білого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 9 600 гривень 00 копійок, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 вартістю 10 гривень 00 копійок, на якій не перебувало грошових коштів, та зв`язку ключів від квартири АДРЕСА_3 , з трьома ключами від замків двох вхідних дверей, 1 електронний ключ від вхідних дверей до під`їзду та карткою магазину «Фуршет», які матеріальної цінності не становлять. Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 9610 гривень 00 копійок.
Також, 08.06.2014 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля будинку №24-В по пр-т Г.Ватутіна в м. Києві. В цей час у нього виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло.
Реалізуючи свої злочинні наміри, керуючись корисливим умислом, направленим на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зайшов до під`їзду вищевказаного будинку, піднявся на четвертий поверх та напевно знаючи, що власниці квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_5 немає вдома, скористався ключами, які він попередньо викрав у останньої, шляхом вільного доступу проник до зазначеної квартири. ОСОБА_4 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , таємно викрав: ноутбук марки «Dell Latitude Е6430», серійний номер , чорного кольору, вартістю 13 280 грн. 00 коп.; ноутбук марки «Asus», чорного кольору, та мишку до нього марки «Logitech Cordless M185 swift», загальною вартістю 4 089 грн. 72 коп.; фотоапарат «Kodak» вартістю 800 грн. 00 коп.; фотоапарат марки «Olympus» вартістю 800 грн. 00 коп.; підвіску золоту вагою 4,99 г, вартістю 2 211 грн. 57 коп.; сережки золоті вагою 4,10 г, вартістю 1 882 грн. 72 коп.; золотий ланцюжок вагою 9,09 г, вартістю 4 472 грн. 28 коп.; каблучку з білого золота, вартістю 979 грн. 45 коп.; золоті сережки з камінцями, вартістю 500 грн. 00 коп.; золоту каблучку з камінням, вартістю 500 грн. 00 коп.; золоту каблучку з камінням, вартістю 2 000 грн. 00 коп.; аудіоколонки марки «Sven», вартістю 500 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 32015 гривень 74 копійки.
В подальшому, 08.06.2014 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, продовжуючи свій злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням в житло, ОСОБА_4 напевно знаючи, що власниця квартири АДРЕСА_3 немає вдома та скориставшись заздалегідь викраденими ключами від вхідної двері вищевказаної квартири, шляхом вільного доступу проник до зазначеної квартири та повторно таємно викрав стаціонарний системний блок комп`ютера вартістю 1000 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 000 гривень 00 копійок.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини їх вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому.
Так, допитаний у судовому засіданні обинувачений ОСОБА_4 указав, що дійсно він 08.06.2014 року приблизно о 00 годині 10 хвилин знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю знайомою ОСОБА_5 . В подальшому, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спала, викрав її мобільний телефон марки «Iphone-5», білого кольору, та зв`язку ключів від квартири АДРЕСА_3 , про наявність якої ОСОБА_4 було відомо, оскільки неодноразово зустрічався там із потерпілою ОСОБА_5 , залишався на ніч.
Таким чином, в той же день, 08.06.2014 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, напевно знаючи, що власниці квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_5 немає вдома, він зайшов до під`їзду вищевказаного будинку, попрямував до квартири, скористався ключами, які він попередньо викрав у ОСОБА_5 , та проник до зазначеної квартири. Перебуваючи у квартирі викрав майно, яке здалося йому найбільш цінним, після чого з викраденим майном покинув квартиру. Згодом повернувшись до цієї ж квартири викрав стаціонарний системний блок комп`ютера та залишив місце вчинення злочину. Викрадене майно здав до ломбарду, дещо перепродав.
Обвинувачений ОСОБА_4 фактичних обставин даного кримінального провадження, переліку та вартості викраденого ним майна не оспорював, критично оцінив свої дії та виразив готовність понести відповідальність за вчинене у межах своєї вини. У повному обсязі визнав заявлений потерпілою цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 42615 грн. 74 коп., заявлену моральну шкоду у розмірі 200000 грн. не визнав.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.
При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі №658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд у ракурсі кримінально-правової оцінки поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, з огляду на дійсність факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності та відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини того ж Кодексу, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він здійснив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, стан здоров`я, спосіб життя (раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, відсутність на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч.ч. 1, 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України - призначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, однак із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків з числа, визначених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що заявлений на стадії досудового розслідування потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальними правопорушеннями, складається із вартості викраденого в неї обвинуваченим майна, яка становить 42615 грн. 74 коп., а моральна шкода у розмірі заявлених ОСОБА_5 200000 гривень 00 копійок, полягає у пережитих потерпілою душевних стражданнях після вказаних подій, з урахуванням неможливості користуватися всіма благами та перевагами викраденого у неї майна, наявності перешкод у реалізації професійних здібностей внаслідок втрати носіїв інформації, на яких містилися напрацьовані матеріали.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов в частині відшкодування матерільної шкоди, яка складається з вартості викраденого майна, визнана та не оспорюється обвинуваченим, у розмірі 42 615 гривень 74 копійки, який підлягає задоводенню.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 до обвинуваченого в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Тож суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням, та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди, з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, її майновий стан, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/відповідача ОСОБА_4 на користь цивільного позивача/потерпілої ОСОБА_5 10 000 гривень 00 копійок.
В решті цивільного позову слід відмовити.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань в учасників процесу та у світлі того, що відповідно до ст. 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, призначеного йому даним вироком, з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 16.04.2009 року) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 13.07.2012 року) 42 615 грн. 74 коп. матеріальної шкоди та 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином), а всього 52 615 (п`ятдесят дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 74 копійки.

В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 16.04.2009 року) на користь держави процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи №954 від 24.06.2014 у сумі 393,12 грн.; №955 від 24.06.2014 у сумі 393,12 грн. Загальний розмір витрат становить 786,24 грн.
Речові докази, які визнані такими відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 24.06.2014 року, у відношенні речей, що вилучені під час ОМП 10.06.2014 року в службовому кабінеті №302 Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме зв`язку ключів (три ключі, один електронний ключ та картка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), та 16.06.2014 року в службовому кабінеті №302 Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, у потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме два циліндрових механізмів замків, - повернути потерпілій.
Речовий доказ DVD диск з відеозаписом слідчого експерименту, визнаний таким відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 24.06.2014 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1