УХВАЛА № 521/5524/19 1кп/521/959/19

13 червня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 314 КПК України обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 08.01.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 301 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт та угода про визнання винуватості, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 08.01.2019 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.
З обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , маючи злочинний намір на виготовлення і розповсюдження зображень порнографічного характеру, перебуваючи у неустановленому місці, зробила свої фотознімки в оголеному вигляді із оголенням статевого органу, на невстановлений в ході досудового розслідування технічний засіб.
Після чого, діючи умисно, в порушення вимог статті 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року №1296-V, відповідно до якої «виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються», за допомогою невстановлених в ході досудового розслідування технічних засобів, завантажила свої фотознімки з оголеним статевим органом в мережу Інтернет, тим самим розповсюдила вказані зображення на сайт загального користування, за Інтернет - посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до висновку судового експерта № 19-141 судово - мистецтвознавчої експертизи від 15.01.2019 року, надана на дослідження інформація належить до порнографії.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 301 КК України, а саме виготовлення і розповсюдження зображень порнографічного характеру (виготовлення і розповсюдження порнографічних предметів).
Прокурор під час підготовчого судового засідання просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник обвинуваченої у судовому засіданні заперечував у затвердженні угоди про визнання винуватості, надав суду клопотання, мотивуючи його нерозумінням ОСОБА_4 значення суті досудового розслідування, вважала, що її буде притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за знайомство у мережі інтернет, крім того, ОСОБА_4 не зрозуміла суті та характеру обвинувачення, що її звинувачують у скоєнні кримінального правопорушення за виготовлення і розповсюдження порнографічних предметів. Обвинуваченій не було роз`яснено, що у випадку визнання винуватості та затвердження угоди судом, вона буде вважатися такою, яка притягувалась до кримінальної відповідальності з наслідками судимості. Угоду ОСОБА_4 , підписуючи, не читала у зв`язку із поганим розумінням української мови. Кримінальне провадження разом з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості просив повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №2 для продовження досудового розслідування
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку захисника в повному обсязі, просила відмовити у затвердженні угоди, надала суду письмову заяву.
Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про відмову в затвердженні угоди, з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого певне коло питань встановлених КПК України.
Під час з`ясування обставин передбачених ст. 474 КПК України, судом встановлені порушені вимог КПК України та КК України, які є перешкодою для затвердження угоди.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України: обвинувальний акт має містити такі відомості (серед іншого): виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.
Згідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема: формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Під час розгляду обвинувального акту судом встановлено відсутність часу вчинення кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не вказано місця вчинення злочину, який саме технічний засіб використовувався особою під час розповсюдження зображень порнографічного характеру. Зазначені відомості не описані в обвинувальному акті як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення так і у формулюванні обвинувачення
Окрім того, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону.
Під час з`ясування обставин, передбачених ст. 474 КПК України, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє своє право на судовий розгляд кримінального провадження та права щодо мовчання, отримання правової допомоги безоплатно, допит свідків і дачу показів, що свідчить на її користь.
Разом з тим, під час розгляду угоди, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 не зрозуміла значення суті досудового розслідування, вважала, що її буде притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за знайомство у мережі інтернет, не зрозуміла суті та характеру обвинувачення, що її звинувачують у скоєнні кримінального правопорушення за виготовлення і розповсюдження порнографічних предметів. Обвинуваченій не було роз`яснено, що у випадку визнання винуватості та затвердження угоди судом, вона буде вважатися такою, яка притягувалась до кримінальної відповідальності з наслідками судимості.
Таким чином судом встановлено, що обвинувачена фактично не надала своєї згоди на укладання угоди, оскільки з показів обвинуваченої вбачається, що вона хоча і визнає частково обставини злочину, а саме знайомство у мережі інтернет, однак вважає, що її звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення.
Суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди, оскільки умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України, в тому числі у зв`язку із відсутністю добровільності дій обвинуваченої під час укладання годи. На думку суду умови угоди порушують права, свободи та інтереси обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки остання фактично не погоджується з обвинувальним актом та укладеною угодою.
Положення ч. 7 ст. 474 КПК України, щодо продовження судового провадження у загальному порядку у випадку відмови в затверджені угоди, на думку суду застосовуються виключно у випадку укладення угоди під час судового розгляду. Якщо угоди між сторонами досягнуто під час досудового розслідування, вказане питання вирішується під час підготовчого судового засідання, за правилами передбаченими ст. 314 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення (серед іншого): затвердити угоду або відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Таким чином обставини встановлені під час підготовчого судового засідання свідчать про неможливість призначення до судового розгляду обвинувального акту, без усунення недоліків які встановлені під час розгляду угоди про визнання винуватості.
Підпункт б) пункту 18 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», не протирічить висновкам суду і також встановлює певне розмежування часу встановлення факту порушення вимог КПК та КК України які є перешкодою для затвердження угоди. Клопотання прокурора, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, може бути подано тільки коли угоду складено сторонами під час знаходження у суді обвинувального акту до призначеного судового розгляду.
Як тлумачення за точним змістом, так и тлумачення за загальним змістом мають своєю задачею встановити справжню, дійсну волю законодавця, яка виражена в законі, від якої слід відрізняти припущення або бажання, що не втілилися в законі.
Оскільки судове тлумачення закону є офіційним тлумаченням, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України за його логічним та буквальним (точним) змістом, з урахуванням умов і факторів при яких вказана норма реалізується і які впливають на її зміст і вважає, що на даній стадії кримінального процесу при вказаних умовах не можливо призначити до судового розгляду обвинувальний акт, який містить суттєві недоліки при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та є всі підстави для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості і повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Суд вважає за необхідне відмовити в затверджені угоди, оскільки умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України, в тому числі в зв`язку з недоліками при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення.
Суд вважає, що кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору, разом з обвинувальним актом виключно з підстав передбачених п. 1 ч. З ст. 314 КПК України, оскільки очевидним є порушення вимог КПК України та КК України, які допущені під час складання угоди.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 26 березня 2019 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити. Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження разом з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №2 для продовження досудового розслідування.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1