Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 554/2564/19
Провадження № 1-кс/553/48/2019
У Х В А Л А
Іменем України

11.11.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеконференцзв`язку скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 28.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною скаргою в порядку ст.303КПК України на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про кримінальне правопорушення, посилаючись на те, що 22 січня 2019 року прокурором Генеральної прокуратури України отримано і опрацьовано шляхом перенаправлення до прокуратури Полтавської області його заяву про кримінальне правопорушення, у якій він просив порушити кримінальне провадження відносно судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 , за ч.1 ст. 375 КК України. Вказує, що витяг з ЄРДР до цього часу він не отримав і відомості за його заявою про кримінальне правопорушення у строк протягом 24 годин не внесено до ЄРДР. З цих підстав ОСОБА_4 просив поновити строк звернення з даною скаргою щодо оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтав відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення від 28.12.2018 року до ЄРДР, оскільки листа з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтав ним було отримано лише 12 лютого 2019 року.

Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року дану справу передано до Ленінського районного суду м. Полтави.

У судовому засіданні скаржник та його захисник - адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні.
Прокурор в судовому засіданнні просила відмовити в задоволеннні скарги ОСОБА_4 з підстав її необгрунтованості та безпідстаності.
Предстваник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава в судове засіданння не з`явилась, але надала на адресу суду письмову зяаву про розгляд скарги у її відстуність, проти задоволенння скарги заперечувала з підстав її необгрунтованості та безпідстваності.

Вислуавши учасників судовогго процесу, дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Зі скарги та доданих до неї документів убачається, що ОСОБА_4 оскаржує бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Судом установлено, що 28.12.2018 року ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Так, зі змісту заяви від 28.12.2018 року, вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 від 23.10.2018 року у справі № 554/4399/18 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягала в невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 06.04.2018 року про кримінальне правопорушення. Дану ухвалу слідчого судді вважав завідомо неправосудною, тому з вказаних обставин, наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. Тому, в своїй заяві ОСОБА_4 просив не пізніше 24 годин після подання заяви, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування щодо судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 за ч.1 ст. 375 КК України.
Частина 1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Положенняст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а саме сукупності зовнішніх ознак вчиненого злочину (об`єктивна сторона): час, місце, спосіб, засоби, обстановка та й інші обставини вчинення злочину.
За відсутності конкретних даних про ознаки кримінального караного діяння заява не підлягає внесенню до ЄРДР, що не позбавляє заявника права, у разі встановлення вищевказаних ознак, повторно звернутися із належним чином оформленою заявою до відповідного правоохоронного органу, до компетенції якого відноситься розслідування виявленого злочину.
За змістом ч.1, п.5 ч.5ст.214 КПК України, п.1.9, пп. 5 п. 2.1 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, правом визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення наділений реєстратор Реєстру, а не особисто заявник.

Не зважаючи на те, що ст.214КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вказує заявник у скарзі, його заяву про кримінальне правопорушення від 28.12.2018 року було направлено за підслідністю до прокуратури Полтавської області, однак відомості, які викладені у заяві, не були внесені Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
ОСОБА_4 вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії слідчої судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 підлягають кваліфікації саме за ч.1 ст. 375 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину слідчою суддею Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_6 , оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми обєктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за обєктивними і субєктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Таким чином, незважаючи на те, що заявник ОСОБА_4 вважає заяву від 28.12.2018 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину. А тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник, а є по сіту незгода з процесуальним рішенням слідчого судді.
Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої встановлений порядок внесення відомостей до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви, а також відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Згідно з вимогами ст.307КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, беручи до уваги викладене, суд приходить до переконливого висновку, що пропущений процесуальний строк на звернення до суду з скаргою ОСОБА_4 підлягає поновленню, з метою захисту його права на доступ до правосуддя, при цьому, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги ОСОБА_4 необхідно відмовити в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 214, 303-307,309,376, 477КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 28.12.2018 року за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1