Справа № 745/825/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/408/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.018.270.240.000.196, за апеляційною скаргою захисника, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн..

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1144 грн..
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення. У зв`язку з безпідставною відмовою суду першої інстанції задовольнити клопотання сторони захисту, також просить:
-викликати і допитати в якості свідка ОСОБА_8 , АДРЕСА_2 ;
- витребувати для огляду з Сосницького ВП ГУНП у Чернігівській області Книгу (журнал) обліку речових доказів для підтвердження факту не відкриття стороні захисту речових доказів;
- визнати недопустимими докази: протокол обшуку від 05 вересня 2018 року (а.с.62-66); флеш накопичувач з відеозаписом обшуку; речові докази вилучені під час обшуку: об`єкти дослідження масою 0,364 г, 4,136 г, 1,602 г та пристрій; висновок судової експертизи №832 (х) від 17.09.2018 року (а.с.75-78). При апеляційному розгляді дослідити докази, які суд першої інстанції дослідив, але не дав їм належної оцінки: ухвалу слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року та доданий прокурором диск із звукотехнічною фіксацією даної процесуальної дії; протокол обшуку від 05 вересня 2018 року та додаток до нього відеозапис про його проведення. Обвинувачений в судовому засіданні заперечував свою вину у скоєнні інкримінованого злочину і вказував, що дійсно він є власником житлового буд. АДРЕСА_1 . До листопада 2017 року він проживав в житловому будинку разом зі своїм батьком, який страждав на хронічні захворювання, тому батько збирав та використовував різні трави для свого лікування. У 2017 році батько помер, а 05 вересня 20І8 року працівники поліції під час проведення обшуку його садиби знайшли в гаражі пластикову пляшку і сказали, що в ній знаходиться небезпечна речовина, але цю пляшку він бачив вперше, припускає, що її або підкинули, або вона залишилась після померлого батька. Визнаючи ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд послався у вироку на наступні докази:
- протокол обшуку від 05.09.2018 року (а.с.62-66) яким зафіксовано, що під час обшуку в господарстві його підзахисного був знайдений пристрій призначений, імовірно, для вживання наркотичних засобів, який складається з двох полімерних пляшок, на горловині одної наявна фольга;
- висновок судової експертизи №832 (х) від 17.09.2018 року (а.с.75-78), за результатами якої надана на експертизу речовина темно-коричневого кольору зі специфічним запахом, нашарована на поверхнях наданого на експертизу пристрою, яка була вилучена в ході обшуку від 05.09.2018 року, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт каннабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,366 г. Але вищевказані докази не спростовують показань його підзахисного про те, що він не має ніякого відношення до виявленого під час обшуку у його садибі пристрою з нашаруваннями екстракту каннабісу, що цей пристрій він бачить вперше, окрім того, наркотичні засоби ніколи не вживав і не вживає, таким пристроєм ніколи не користувався. В судовому засіданні місцевого суду стороною захисту заявлялось клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , ( АДРЕСА_2 ), який бачив схожий пристрій у батька ОСОБА_6 за його життя, але суд безпідставно відмовив у задоволенні даного клопотання, хоча даний свідок був відкритий стороні обвинувачення (а.с. 56). Вважає, що даного свідка необхідно допитати під час апеляційного розгляду. Сторона обвинувачення не надала суду допустимих доказів того, що його підзахисний має якесь відношення до виявленого в гаражі пристрою з нашаруваннями. Сторона обвинувачення не вважала за необхідне провести та надати висновки наркологічної експертизи на предмет вживання його підзахисним наркотичних засобів, не обстежила виявлений під час обшуку пристрій на предмет виявлення відбитків пальців рук та можливого призначення дактилоскопічної експертизи при їх виявленні. Висновки суду про зберігання його підзахисним виявленого під час обшуку пристрою з нашаруваннями базується лише на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та положень ст. 17 КПК України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ухвала про обшук домогосподарства його підзахисного від 28.08.2018 року (а.с. 61) винесена з порушенням кримінальних процесуальних норм. Стороною обвинувачення не було надано суду оригінальних примірників технічних носіїв інформації такої процесуальної дії, як обшук від 05.09.2018 року. В протоколі обшуку (а.с. 62-66) не зазначено технічних характеристик носіїв інформації на які здійснюється фіксування даної процесуальної дії. Вказаний в ухвалі слідчого судді незаконний предмет (вогнепальна зброя), з метою виявлення якого проводився обшук, так і не був виявлений під час обшуку. Як вбачається з квитанції №0195 (а.с. 81), слідчий здав речові докази 25.09.2018 року до кімнати зберігання і більше звідти вони не вилучались. Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
На апеляційну скаргу захисника від прокурора надійшло заперечення, в якому він просить залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Як встановив доведеним суд І інстанції, з невстановленого досудовим розслідуванням часу по 07 год. 22 хв., 05 вересня 2018 року, ОСОБА_6 , шляхом паління каннабісу незаконно виготовив, а в подальшому зберігав у приміщенні гаражу, розташованого на території господарства за місцем фактичного проживання по АДРЕСА_1 , без мети збуту, на полімерній пляшці темно-коричневу речовину, яка згідно висновку експерта № 832 (х) від 17.09.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом каннабісу, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 0,366 г.
В судовому засіданні місцевого суду обвинувачений свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не визнав.
Заслухавши доповідача, пояснення сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 309 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, є учасником бойових дій, нагороджений нагрудним знаком «Учасник АТО», відзнакою Президента України «За участь у антитерористичній операції».
За таких обставин колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті КК України, воно відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни вироку місцевого суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4