Номер провадження: 11-кп/813/1376/19
Номер справи місцевого суду: 522/4/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 12.07.2019 року, якою був продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні №0002268, внесеному до ЄРДР 15.08.2018 року,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 12.07.2019 року, був продовжений строк дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні №0002268, внесеному до ЄРДР 15.08.2018 року, на шістдесят днів, а саме до 10.09.2019 р. включно,

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

22.07.2019 року на вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, та посилається на такі обставини:

- суд при вирішні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 виходить з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою;

- судом не була розглянута можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Посилаючись на вказані доводи, обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 12.07.2019 року, і постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін, вказував на те, що наявні ризики у зазначеному кримінальному провадженні не зменшилися.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
З огляду на що, Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 р. положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України, у зв`язку з чим ухвалаПриморського районного суду м. Одеси, від 12.07.2019 року підлягає апеляційному оскарженню.
Як вбачається з матеріалів провадження на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0002268, внесене до ЄРДР 15.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, так як існуючи ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 в порядку ст. 331 КПК України було в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно існування ризику переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим.
Ризик впливу на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_8 перед загрозою суворого покарання може вчинити дії, спрямовані на залякування або погрози свідкам, потерпілому та його законному представнику, які на теперішній час ще не були допитані судом, з метою спотворення їх показань в суді.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ч.4 ст.95 КПК передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст.225 цього кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Отже, лише з моменту надання показань свідків у суді першої інстанції під час розгляду справи та їх повної фіксації на технічному носії такі показання з огляду на положення стст.84, 95 КПК, набувають ознак доказу в кримінальному провадженні.
За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого та його законного представника в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю двох попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки ОСОБА_8 , не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, та на переконання апеляційного суду останній може вдатися до спроб вчинення інших злочинів, в тому числі, аналогічно у зв`язку з відсутністю засобів для існування.
За таких умов, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, є необґрунтованим та невиправданим.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийняв до уваги всі дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим та прийшов до обґрунтованого висновку, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування обвинуваченого під вартою, переважає особистий інтерес обвинуваченого.
Матеріали справи не містять інших даних про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.
У світлі положень ст. 28 КПК України, апеляційний суд не вбачає в даному кримінальному провадженні надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін
Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 12.07.2019 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні №0002268, внесеному до ЄРДР 15.08.2018 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4