У Х В А Л А
Іменем України
19.09.2019 року слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчої Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_3 про зняття арешту з майна в порядку ст. 174 КПК України ,
в с т а н о в и в :
14 серпня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання про зняття арешту з майна в порядку ст. 174 ККПК України, мотивуючи його тим, що арешт накладено не обґрунтовано та відпала потреба в подальшому арешті.
В судовому засіданні ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні за змістом до клопотання, яке просив задоволити.
В судовому засіданні прокурор та слідча просили повністю відмовити в задоволенні клопотання за безпідставністю такої.
Дослідивши матеріали поданого клопотання суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою від 06.06.2019 року у справі №465/3234/19 накладено арешт на автомобіль марки «Вольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ від автомобіля марки «Вольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 .
Заборонено на термін накладення арешту будь-яким фізичним чи юридичним особам використання автомобіля марки «Вольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ від автомобіля марки «Вольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 для будь-яких цілей.
Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
Як зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що заявником не надано до суду належних та допустимих доказів щодо необхідності скасування арешту, а тому суд приходить до переконання, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 .
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна в порядку ст. 174 КПК України відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню в порядку 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1