Справа № 445/517/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , 25 січня 2019 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку по АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_5 , умисно, таємно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не стежить, із шкатулки, яка знаходилася в шафі, викрав золоті вироби, вартість 1 граму станом на момент крадіжки 25.01.2019 року, згідно офіційного курсу Національного банку України становить 1143 гривень 30 копійок, а саме викрадено обручку із золота 585 проби вагою 1,97 грами, вартістю 2252 гривень 30 копійок, каблучку (із вставками) із золота 585 проби вагою 2,41 грами, вартістю 2755 гривень 35 копійок, які належали потерпілій ОСОБА_5 , завдавши їй матеріальної шкоди на загальну суму 5007 гривень 65 копійок та підвіску із золота 585 проби вагою 0,6 грами, загальною вартістю 685 гривень 98 копійок, підвіску із золота 585 проби із зображенням "Ромба" вагою 0,52 грами, вартістю 594 гривень 52 копійок, ланцюжок із золота 585 проби вагою 0,8 грами, вартістю 914 гривень 64 копійки, кульчики із золота 585 проби вагою 1,5 грами, вартістю 1714 гривень 95 копійок, завдавши матеріальної шкоди неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 3910 гривень 09 копійок.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Окрім цього, ОСОБА_4 , 11 березня 2019 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_7 , повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не стежить, викрав чотири мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки "Nokia 7360" коричневого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон марки "Nokia 1208" чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон марки "Nokia 105" синього кольору ІМЕІ НОМЕР_3 та мобільний телефон марки LG - Kp 500 рожевого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_8 , загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6.1-327/19 від 26.03.2019 року становить 677 гривень 33 копійки та які знаходилися на столі в вищезазначеному житловому будинку. В подальшому ОСОБА_4 покинув даний житловий будинок через вхідні двері з викраденими мобільними телефонами, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 677 гривень 33 копійки.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, зазначив, що обставини зазначені в обвинувальних актах відповідають дійсності. Розкаявся у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Покарання просить призначити на розсуд суду в межах санкції статті КК України.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Покарання просить призначити на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, оскільки подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. В заяві зазначив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах.
Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки 25.01.2019 року він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а 11.03.2019 року повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
Суд враховує, тяжкість скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, які відносяться до злочинів середньої тяжкості.
ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочину.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, та за ч.2 ст.185 КК України - також у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані, які характеризують ОСОБА_4 , враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає можливим визначити обвинуваченому остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, зважаючи на пом`якшуючі покарання обставини суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України, та стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368- 371, 374 КПК України, ст.ст.70, 75, ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку - 13 червня 2019 року.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 1001,00 грн. (одну тисячу одну гривню 00 копійок) витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 6.1-327/19 від 26.03.2019 року, що була проведена Тернопільським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.
Речові докази: мобільний телефон марки "Nokia 7360" коричневого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон марки "Nokia 1208" чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон марки "Nokia 105" синього кольору ІМЕІ НОМЕР_3 та мобільний телефон марки LG - Kp 500 рожевого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1