Ухвала

20 червня 2019 р.

м. Київ

Справа № 759/12803/14-к
Провадження № 51-3053ск 19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції, на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 28 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга, крім іншого, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Проте вказаних приписів кримінального процесуального закону прокурор належним чином не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Всупереч викладеному, посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор за змістом касаційної скарги вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, недостовірність доказів, що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також частиною 5 статті 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак, прокурор не долучив до касаційної скарги копію ухвали Київського апеляційного суду від 22 березня 2019 року, що позбавляє суд можливості належним чином перевірити законність та обґрунтованість вимог касаційної скарги.

Крім цього, за змістом вимог касаційної скарги прокурор просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду відносно указаних вище осіб в частині їх виправдання за ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311 КК України, не вказуючи при цьому жодних вимог щодо долі цих рішень в частині засудження ОСОБА_4 вироком місцевого суду за ч. 1 ст. 309 КК України.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Протягом визначеного строку заявник має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений законом строк.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху.
Надати прокурору строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3