Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2292/19
Провадження № 1-кп/553/262/2019
В И Р О К
Іменем України
12.12.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000745 з угодою про примирення, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красний Луч, Луганської області, громадянин України, українець, одружений, маючий на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, освіта середня спеціальна, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30 липня 2019 року, близько 21 години, ОСОБА_6 , перебував по вул. Сосновій в м. Полтава, де у нього виник умисел на вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_4 , яка в цей час йшла попереду нього із зупинки громадського транспорту «Дублянщина» в напрямку місця свого проживання будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір направлений на зґвалтування ОСОБА_4 , ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, почав наздоганяти ОСОБА_4 та перебуваючи поблизу залізничної платформи «Крутий Берег», застосовуючи фізичне насильство до потерпілої, використовуючи фізичну перевагу над потерпілою, утримуючи руками повалив на землю ОСОБА_4 , і долаючи активний опір, застосував до неї фізичне насильство, яке виразилося у притисканні її тіла до землі, триманні за руки, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми (синця шкіри) верхньої третини лівого стегна та гіперпігментації шкіри верхньої третини правої гомілки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно висновку експерта №700 від 16.08.2019 року), після чого зірвав з ОСОБА_4 нижню білизну та оголивши свої геніталії, всупереч волі ОСОБА_4 , намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_4 з використанням геніталій, без добровільної згоди останньої, при цьому ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки потерпіла продовжила чинити активний фізичний опір, кричала, а також на місце події, реагуючи на крики потерпілої, прибіг ОСОБА_8 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 був змушений з місця події втекти.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) за ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 , повністю визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій.
Потерпіла ОСОБА_4 , погоджується з кваліфікацією діяння обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, матеріальні та моральні збитки їй відшкодовані.
30.10.2019 року між обвинуваченим та потерпілою укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_6 , зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти з`ясуванню обставин під час розгляду справи у суді, відшкодувати шкоду потерпілій.
Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, та згідно ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.
У підготовчому судовому засіданні потерпіла, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про примирення та просили її затвердити, прокурор не заперечував проти затвердження угоди.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, які визначені ст.65 КК України. Відсутні інші підстави, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в затверджені угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні всі підстави для затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, відшкодування шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 30.10.2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000745.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши відповідно до ст.76 КК України, обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт на майно накладений ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава від 02.08.2019 року скасувати.

Речові докази:

-зразки крові, слини, нігтьових пластин знищити;

-майно, яке передане на відповідальне зберігання залишити власнику.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Полтави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1