№621/3586/19
Пр.1-кс/621/1263/19
УХВАЛА
11.12.2019 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
- лампочки з обрізаними металевими фрагментами цоколя загальною кількістю 5 (п`ять) штук, на внутрішній поверхні яких виявлено плями коричневого кольору та залишки кристалічної речовини білого кольору (порошок);
-скляний фрагмент медичної піпетки із речовиною рослинного походження в сухому подрібненому вигляді коричневого кольору;
-обрізаний фрагмент горловини полімерної пляшки із вмонтованим фрагментом корпусу кулькової ручки та прикріпленим надувним шаром в середині;
-два мундштуки дерев`яний та металевий із нашаруванням речовини з характерним запахом паління.
На підставі викладеного слідчий дійшов висновку, що тимчасово вилучені речі зберігають на собі сліди злочину та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, що вимагає їх збереження шляхом арешту.
Прокурор під час судового розгляду підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.
Власник майна про арешт якого вирішується питання ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.
Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор під час судового розгляду обґрунтовано зазначили, що майно, щодо якого вимагається накладення арешту, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.
Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що речі щодо яких вимагається арешт, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,
п о с т а н о в и в :
1. Клопотання задовольнити.
- лампочки з обрізаними металевими фрагментами цоколя загальною кількістю 5 (п`ять) штук, на внутрішній поверхні яких виявлено плями коричневого кольору та залишки кристалічної речовини білого кольору (порошок);
-скляний фрагмент медичної піпетки із речовиною рослинного походження в сухому подрібненому вигляді коричневого кольору;
-обрізаний фрагмент горловини полімерної пляшки із вмонтованим фрагментом корпусу кулькової ручки та прикріпленим надувним шаром в середині;
-два мундштуки дерев`яний та металевий із нашаруванням речовини з характерним запахом паління.
3. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.
4. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.
Слідчий суддя: