21.06.2019 Провадження № 1-кп/331/331/2019
Єдиний унікальний номер 331/1391/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2019 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000311 від 21.02.2019 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Братськ РФ, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.12.2004 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 06.04.2005 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Ленінського р/с м. Запоріжжя від 29.12.2004. Остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
- 24.05.2011 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі. На
підставі ст. 7 5 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 05.06.2012 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Жовтневого р/с м. Запоріжжя від 24.05.2001 року остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;
- 04.03.2015 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. 17.07.2018 звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

В період часу з 15.02.2019 року до 16.02.2019 року ОСОБА_3 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, прийшов до будинку АДРЕСА_3 в особистих справах та зайшов до нежилого приміщення № 9 літ. А-4 даного будинку з метою скористатися послугами ігрових автоматів, але з"ясував, що у приміщенні нікого немає, при цьому побачив на підлозі демонтовані радіаторні батареї. Тоді, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з нежилого приміщення № 9 літ. А-4 будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Орендне підприємство «Рітейл-Запоріжжя», а саме: дві радіаторні батареї білого кольору на п`ять і десять секцій, вартістю 180 гривень за одну секцію, а всього майна на загальну суму 2700 гривень. Після чого, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Орендне підприємство «Рітейл-Запоріжжя» матеріальну шкоду на вказану вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся та пояснив суду, що у середині лютого 2019 року він прийшов до одного із приміщень на АДРЕСА_3 , де раніше функціонували ігрові автомати. Оскільки вхідні двері були відкриті, він зайшов до будинку та побачив, що приміщення порожнє та в ньому нікого не має. У цей момент він побачив на підлозі радіаторні батареї та вирішив їх викрасти, оскільки на той момент у нього було скрутне матеріальне становище. Зазначені батареї він здав до пункту прийому металу, отримані гроші витратив на власні потреби. Після того, як його знайшли працівники поліції, він показав місце, куди здав викрадене майно, поліцейські повернути батареї власнику. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив що мешкає разом із цивільною дружиною та дитиною, працює на випробувальному терміні на млині вантажником.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий корисливий злочин проти власності, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває на момент розгляду справи в суді, зі слів має на утриманні малолітню дитину, на теперішній час офіційно не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченому сторони кримінального провадження суду, в судовому засіданні, не навели і судом таких обставин, при дослідженні доказів, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, був звільнений із іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що свідчить про те, що належних висновків обвинувачений для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає. На теперішній час знову вчинив злочин, спрямований на посягання на приватну власність з метою отримання доходу злочинним шляхом, що свідчить про те, що призначення покарання без ізоляції від суспільства не може бути достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази:
- дві радіаторні батареї білого кольору на п`ять і десять секцій повернути ТОВ «Орендне підприємство «Рітейл-Запоріжжя».

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1