Справа № 581/25/18
Провадження № 1-кп/581/12/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора з групи прокурорів ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 від 24 листопада 2017 року, за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Московське Липоводолинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого трактористом у ТОВ «Обрій», інвалідності не маючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сутність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим

Орган досудового розслідування та прокурор обвинувачують ОСОБА_4 у незаконному носінні, зберіганні та придбанні бойових приписів без передбаченого законом дозволу, вчинене за нижченаведених обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 325 Цивільного кодексу України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

У відповідності до п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

У порушення вказаних нормативно-правових актів ОСОБА_4 влітку 2015 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції, а саме проходячи військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , незаконно придбав, перевіз до свого господарства та зберігав у своєму господарстві, що розташоване по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу двадцять шість патронів калібру 5,45 мм до нарізної вогнепальної зброї - автоматів Калашникова (АК - 74, АКС-74, АКС-74У).

24 листопада 2017 року боєприпаси були вилучені працівниками поліції під час санкціонованого обшуку з шафи з однієї з кімнат будинку за місцем проживання ОСОБА_4 .

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільну небезпечність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій, а також бажав їх настання.

Вищевказані дії ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових приписів без передбаченого законом дозволу.

На стадії судового розгляду по суті прокурором та обвинуваченим, за участі його захисника ОСОБА_5 , ініційовано питання про розгляд угоди про визнання винуватості. За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому діяння; сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 грн. (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) і отримана від обвинуваченого згода на призначення саме такого виду покарання.

Позиція сторін кримінального провадження відносно підписаної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості

Прокурор з групи прокурорів ОСОБА_3 , оголосивши текст угоди, підтвердив беззастережного визнання ОСОБА_4 факту вчинення ним інкрімінованого йому злочину, наявності щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого (набуття ОСОБА_4 статусу учасника бойових дій, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх осіб, фактична відсутність у нього вогнепальної зброї до виявлених у нього в будинку патронів, погіршення його стану здоров`я через отримання ним контузії в період прийняття участі в АТО, відсутність збитків від вчиненого злочину), узгодженого між сторонами виду покарання, яке взмозі виконати обвинувачений, роз`яснення йому відповідних наслідків затвердження даної угоди, наявність дійсного волевиявлення обвинуваченого на укладення зазначеної угоди.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку прокурора, підтвердила наявність дійної згоди та бажання у обвинуваченого на підписання вищевказаної угоди, її присутності при її підписанні з роз`ясненням відповідних наслідків та його обов`язків.

ОСОБА_4 суду підтвердив, що він визнає себе винуватим у тому, він перевіз 26 патронів від автомату Калашнкікова у 2015 році із зони проведення АТО до себе вдома у військовій аптечці, зеленуватого кольору, до цього він носив їх при собі, а потім продовжив зберігати в домашніх умовах після завершення участі у військових діях, при цьому не маючи дозволу на носіння, зберіганні та придбання вказаних вище боєприпасів. Підтвердив, що він зараз проходить лікування як учасник бойових дій у зв`язку зі значною втратою слуху, наміру продовжувати участь у бойових діях по захисту Батьківщини він вже не має через погіршення стану здоров`я, штраф він змозі сплатити, бо має постійне місце роботи.

Норми, права, які підлягають застосуванню при затвердженні угоди про визнання винуватості

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження , суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Висновки суду з приводу угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим та його захисником

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обставини кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, поданої на затвердження суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

При перевірці даної угоди, з`ясуванні обставин провадження, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, мав місце, таке діяння згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, сутність обвинувачення, вид покарання, фактичну можливість виконання ними покладених на них обов`язків, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, також підтвердив факт вчинення ним протиправного діяння за вищенаведених обставин; встановлена добровільність сторін по укладенню даної угоди, тобто те, що її підписання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вищеустановлені дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та відповідно суд визнає доведеним пред`явлене цій особі обвинувачення.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду покарання за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді у виді штрафу у розмірі 850 грн. (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), оскільки останнє відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України, установлено наявність двох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, та наявності обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (набуття ОСОБА_4 статусу учасника бойових дій, наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх осіб, фактична відсутність у нього вогнепальної зброї до виявлених у нього в будинку патронів, подальше небажання у прийнятті ним участі у діях по захисту Батьківщини, як на контрактній основі, так і на добровільній основі через погіршення його стану здоров`я у зв`язку з отримання ним контузії у період прийняття ним участі в АТО, відсутність збитків від вчиненого злочину).

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: двадцять шість проміжних патронів калібром 5,45 мм, що зберігаються в камері речових доказів Липоводолинського ВП ГУНП В Сумській області, знищити, а ДВД-диск із записом обшуку господарства обвинуваченого залишити у матеріалах справи. Стягнути з обвинуваченого витрати за проведення судово-балістичної експертизи на стадії досудового розслідування.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 червня 2019 року між прокурором Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за цим законом із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Речові докази: двадцять шість проміжних патронів калібром 5,45 мм, що зберігаються в камері речових доказів Липоводолинського ВП ГУНП В Сумській області, знищити. ДВД-диск із записом обшуку господарства обвинуваченого залишити у матеріалах даного провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово-балістичної експертизи, в розмірі 494 гривні 35 копійок.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Обвинуваченим вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1