УХВАЛА

31 жовтня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000114 від 21.05.2019, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_4 , про арешта майна, яка належить ОСОБА_5 , що було вилучене в ході обшуку 30 липня 2019 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 21.05.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2019 о 09 год. 17 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 заступника начальника слідчого відділення Рокитнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 про те, що 21.05.2019 о 8 год. 55 хв. під час проведення ним обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , на території господарства ОСОБА_5 , останній разом із своїм братом ОСОБА_7 та іншими місцевими жителями, вчинили опір працівникам Рокитнівського відділення поліції та працівників прикордонної служби, а саме: вирвали із руки ОСОБА_6 відеокамеру, на яку здійснювалася відео фіксація обшуку; забрали документи, що стосуються обшуку та нанесли ОСОБА_6 два удари по обличчю та тулубу, чим спричинили тілесні ушкодження.
Крім того, того ж дня, близько 09.00 год. працівники Рокитнівського відділення поліції Сарненського ВП ГУНП в Рівненській, спільно з працівниками прикордонної служби та працівниками Рокитнівського відділення Сарненської місцевої прокуратури, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , з метою проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Сарненського районного суду про надання дозволу на проведення обшуку на території оптово торгівельної бази Млин, належної громадянину ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 00000162 від 17.08.2017 за ст. ст. 198, 364 КК України.

У подальшому, під час обшуку на території оптово торгівельної бази Млин, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими агресивно налаштованими особами, з числа місцевих жителів, які прибули за вказаною адресою на заклики власника приміщення, здійснили опір працівникам правоохоронних органів під час виконання ними службових обов`язків, при цьому заволоділи відеокамерами та флеш носіями на які здійснювалась відео фіксація ходу проведення слідчої дії, папкою з документами необхідними для проведення обшуку та, використовуючи предмети, пристосовані для нанесення тілесних пошкоджень (палиці, бити, штахети, металеві прути та труби, тощо), нанесли удари працівникам прокуратури, прикордонної служби та поліції, які виконували свої службові обов`язки, чим спричинили останнім тілесні ушкодження та побої.

Крім того, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , використовуючи власний автотранспорт, а саме автомобілі марки: KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 ; TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 ; MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 ; TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_4 ; LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, д.н.з. НОМЕР_5 ; BMW X5, д.н.з. НОМЕР_6 ; VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_7 ; MERCEDES-BENZ 416 CDI, д.н.з. НОМЕР_8 ; VOLKSWAGEN CRAFTER, д.н.з. НОМЕР_9 ; BMW X5, д.н.з. НОМЕР_10 та інші, заблокували виїзд службовим автомобілям працівників правоохоронних органів та утримували поблизу території складських приміщень в період з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.

Також, під час зазначених вище протиправних дій, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими особами, з числа місцевих жителів, застосовуючи фізичну силу, незаконно утримували на території складських приміщень працівника прикордонної служби ОСОБА_13 , при цьому наносили останньому тілесні ушкодження та, погрожуючи фізичною розправою, здійснюючи відео зйомку, за допомогою мобільних телефонів, змушували зізнаватись у вчиненні протиправних дій.

30.07.2019 у кримінальному провадженні №0000114 від 21.05.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, надійшов рапорт старшого оперуповноваженого РУ ДВБ НП України про те, що в ході здійснення слідчих (розшукових) дій та заходів, спрямованих на встановлення повного кола осіб причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, свідків та очевидців вказаних подій, а також речей, що мають значення для кримінального провадження, встановлено, що в транспортному засобі марки KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , можуть зберігатися засоби вчинення кримінальних правопорушень (дерев`яні палки, бити, кийки, інші предмети призначені для нанесення тілесних пошкоджень), флеш носії інформації на яких містяться відеозаписи ходу проведення зазначених обшуків та вказаних протиправних дій, мобільні телефони, з відео-, аудіозаписами, текстовими повідомленнями та іншою інформацією, щодо вчинення зазначеними особами протиправних дій відносно правоохоронців, предмети здобуті злочинним шляхом та інші речі, що мають значення для кримінального провадження.
30 липня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду, проведено обшук в автомобілі марки KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого вилучено речі та документи, які містять на собі інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідають вимогам статей 98, 99 КПК України, зокрема:
1)Відеореєстратор марки CONVOY;
2)Скреч - карти Київстар з а/н НОМЕР_11 ;
3)Мобільний телефон марки NOKIA, модель 001; ІМЕІ: НОМЕР_12 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_13 ;
4)Сім-картка оператора мобільного зв`язку Привет;
5)Сім-картка оператора мобільного зв`язку Білайн;
6)Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 ;
7)Один комплект ключів від замка запалювання;
8)Автомобіль марки KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_15 .
31 липня 2019 року перераховані вище речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні про що, винесено відповідну постанову.
Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судове засідання слідчий не з`явився з поважних причин, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, повністю підтримує клопотання, просить його задоволити з підстав викладених у ньому.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_14 , не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності та відмовити в арешту майна так, як транспортний засіб марки KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 належить не ОСОБА_5 , а іншій особі.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000114 від 21.05.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 186 КК України.
31 липня 2019 року перераховані вище речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні про що, винесено відповідну постанову.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_16 власником транспортного засобу марки є ОСОБА_15 , а відтак жодного відношення до ОСОБА_5 не має та на нього не можу бути накладено арешт.
Крім того в судовому засіданні встановлено, що відеореєстратор марки CONVOY; скреч - карту Київстар з а/н НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки NOKIA, модель 001, ІМЕІ: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку Привет; сім-картку оператора мобільного зв`язку Білайн є особистим майном ОСОБА_5 та на даний час йому повернуто.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні слідчого СУ ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000114 від 21.05.2019 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1