Провадження № 10/4820/3/19
Справа № 4-25/2006 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: : ч.1ст.152, ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на постанову Городоцького районного суду від 19 серпня 2006 року, -

в с т а н о в и л а:
Постановою Городоцького районного суду від 19 серпня 2006 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н. Поріччя, Городоцького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, займається підприємницькою діяльністю, одруженого, раніше не судимого,

обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрювався в тому, що в ніч на 17 серпня 2006 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на вулиці м. Городок, неподалік свого місця проживання зустрів ОСОБА_9 , яку з застосуванням фізичного насильства зґвалтував, після чого задушив, приховавши після злочинів в різних місцях труп потерпілої, а також її одяг, взуття та особисті речі.

17 серпня 2006 року по даному факту порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст.115 КК України.

Задовольняючи подання слідчого суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання у виді позбавлення волі і перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може продовжувати займатися злочинною діяльністю та перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі.

В поданій апеляції, з урахуванням доповнення, засуджений ОСОБА_7 просить скасувати постанову Городоцького районного суду від 19.08.2006 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а подання слідчого визнати безпідставним.

Вказує, що постанова суду винесена без участі ОСОБА_7 , з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є необґрунтованою, упередженою та незаконною.

Суд порушив вимоги ч.1 ст.129 Конституції України ст.148, 165-2 КПК України (1960 року) та прийшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 буде продовжувати займатися злочинною діяльністю та перешкоджати встановленню істини по справі.

Також засуджений зазначає про відсутність підстав для його затримання.

Явка з повинною здобута шляхом здійснення тиску на ОСОБА_7 . Пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою.

Судом було порушене право ОСОБА_7 на захист та презумпція невинуватості. Не було досліджено питання про законність затримання ОСОБА_7 . Крім того у справі відсутній протокол судового засідання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляції, думку прокурора про законність і обґрунтованість постанови суду, перевіривши матеріали до подання про обрання запобіжного заходу, колегія суддів судової палати

з н а х о д и т ь
апеляцію засудженого ОСОБА_7 як такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду щодо обрання ОСОБА_7 який підозрювався у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є належно обґрунтованим.

Відповідно до ст.150 КПК України (в редакції 1960 року) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у ст. 148 КПК України, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини що її характеризують.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 155 КПК України (в редакції 1960 року) взяття під варту як запобіжний захід застосовується у справах про злочини, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрювався у вчинені злочинів передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст.115 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч.1 ст.115 КК України на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Місцевий суд, дослідивши матеріали подання та ознайомившись з матеріалами кримінальної справи, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрювався у вчинені злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, може продовжувати займатися злочинною діяльністю та перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі, обґрунтовано прийшов до переконання про необхідність обрання йому запобіжного заходу саме у вигляді взяття під варту.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд врахував обставини справи, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 і обґрунтовано прийняв рішення про його ізоляцію від суспільства.

Крім того вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 12 січня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Верховного суду України від 29 травня 2007 р., ОСОБА_7 засуджено за п.10 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія №98».

Вказані обставини також свідчать про безпідставність доводів та вимог апеляції засудженого ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України (в редакції 1960 р.), п.п. 11, 15 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Постанову Городоцького районного суду від 19 серпня 2006 року відносно ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: