справа № 293/1516/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 вересня 2019 року спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлений попередньою ухвалою суду, у зв`язку з цим прокурор заявив клопотання про продовження цього строку, мотивуючи його тим, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та існували при обранні запобіжного заходу, не зменшились, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Так, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілу та переховуватись від суду.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та відсутні підстави вважати, що обвинувачений може впливати на будь-кого. Крім цього, у разі продовження строку тримання під вартою просили визначити розмір застави.

Розглянувши це питання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Обвинувачений раніше судимий, неодружений, не працює, не має утриманців, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання, та в сукупності з реальним покаранням у виді позбавлення волі, яке загрожує йому у випадку визнання його винним у пред`явленому обвинуваченні, дає підстави вважати, що він може переховуватися від суду.

Доповненням даного висновку слугує і та обставина, що обвинувачений після спливу строку дії рішення про тримання під вартою і не вирішення даного питання судом одразу не з`явився у перше судове засідання і не було надано матеріалів, які б підтверджували поважність неявки у таке судове засідання.

За таких, обставин суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе відвернути зазначені ризики. Звідси, клопотання прокурора слід задовольнити, а захисту відхилити.

Клопотання захисту про визначення розміру застави суд вважає безпідставним з огляду на обсяг інкримінованого обвинувачення, а тому до задоволення також не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 листопада 2019 року включно.

Клопотання захисту - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

головуючий ОСОБА_1