печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , адвоката: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0005214 від 18.11.2018 року слідчого слідчого відділу СВ Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В С Т А Н О В И В:
20.11.2018 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0005214 від 18.11.2018 року слідчого слідчого відділу СВ Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005214 від 18.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 листопада 2018 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебуваючи неподалік від Національного спортивного комплексу «Олімпійським» в м. Києві, домовились про таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, 18 листопада 2018 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжуючи знаходячись на території НСК «Олімпійський» діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись та вважаючи, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь чужого майна, згідно заздалегідь відведеної злочинної ролі викрали металеві балки в кількості 18 штук, загальною вартістю 12148 (дванадцять тисяч сто сорок вісім) гривень 53 копійок, що належить ДП НСК «Олімпійський». Після чого покинули територію НСК «Олімпійський» та отримали реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

19.11.2018, ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, тобто підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження зобов`язаний оцінити в сукупності із іншими обставинами також і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Разом з цим, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Однак вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

За вказаних обста вин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які забезпечать уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0005214 від 18.11.2018 року слідчого слідчого відділу СВ Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (викликом); не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання слідчому чи прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 16.01.2019 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 16.01.2019 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1