Справа №585/4759/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/412/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати у строк покарання період з дня набрання вироку законної сили по час прибуття ним до закладу виконання покарання.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за вироком Донецького міського суду Ростовської області від 06 серпня 2014 року.

Своє рішення суд вмотивував тим, що вищезазначений період не є періодом попереднього ув`язнення в розумінні ч.1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та не зараховується до строку покарання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги і вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вироком Донецького міського суду Ростовської області від 06.08.2014 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. «б» ч. 3 ст. 228.1, ч. 3 ст. 229.1, ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 10 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 29.06.2016 приведено у відповідність із законодавством України вирок Донецького міського суду Ростовської області від 06.08.2014, яким громадянина України ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. «б» ч. 3 ст. 228.1, ч. 3 ст. 229.1, ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 10 років 2 місяців позбавлення волі та за вироком Донецького міського суду Ростовської області від 06.08.2014 вирішено вважати ОСОБА_6 засудженим на території України: - за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці (з урахуванням положень, передбачених п.1 ч. 4 ст. 610 КПК України, ч. 3 ст. 68 КК України); за ч. 2 ст. 305 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років; за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років (з урахуванням положень, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України, ч.3 ст. 68 КК України). Остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді позбавлення волі на строк 10 років 2 місяці. Строк відбування покарання визначено рахувати з 23 квітня 2013 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області від 27 лютого 2018 ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 29.06.2016 залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.10.2017 засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 23.04.2013 по 19.08.2014 за вироком Донецького міського суду Ростовської області від 06.08.2014 та ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 29.06.2016 зараховано за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, в строк відбування покарання з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

В апеляційному суді також встановлено, що ОСОБА_6 затриманий слідчим УФСКН Росії в Ростовській області 23 квітня 2013 року, згідно протоколу затримання. Тому термін покарання обчислюється саме з цієї дати, а вирок Донецького міського суду Ростовської області від 06.08.2014 року набрав законної сили 19.08.2014 р.

Таким чином, строком попереднього ув`язнення за даним вироком є період з 23.04.2013 по 19.08.2014, який був зарахований засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.10.2017 року.

Посилання засудженого ОСОБА_6 про зарахування в строк відбування покарання період після набрання вироком законної сили, не заслуговує на увагу, оскільки цей період не є попереднім ув`язненням і не може бути зараховано за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 .

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а відтак апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 грудня 2018 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.) - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4