Справа № 202/5151/19
Провадження № 1-кс/202/8591/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

09 серпня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в кримінальному провадженні № 0001191 від 11.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на речовий доказ - квартиру АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 11.07.2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , кухонним ножем наніс матері ОСОБА_6 не менше 250 ударів в життєво-важливі органи, в результаті чого остання померла.
Під час досудового розслідування встановлено, що померла ОСОБА_6 мала у приватній власності нерухоме майно, яке знаходиться за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 .
З метою збереження майна померлої виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.
В судове засідання слідчий не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001191 від 11.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст.115 КК України.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У своєму клопотанні слідчий ставить питання про накладення арешту квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .
При цьому як на підставу накладення арешту слідчий посилається на необхідність збереження майна особи, потерпілої від злочину.
Між тим, слідчий суддя враховує, що такої підстави арешту майна як збереження майна особи, потерпілої від злочину, чинний Кримінальний процесуальний кодекс не передбачає.
Слідчий суддя бере до уваги, що вищевказане нерухоме майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001191, яке здійснюється за фактом умисного вбивства, оскільки не відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що в даному випадку накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , не відповідатиме завданням кримінального провадження, засадам розумності та співмірності обмеження права власності з урахуванням того, що згідно інформації з Державного реєстру іпотек зазначене майно перебуває в іпотеці.
За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні за 0001191 від 11.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст.115 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1