У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі суддів: Свіягіної І.М.

Куракової В.В.,

Топчій Т.В.,

при секретарі Багірової-Хлистунової П.А.,

за участю:

прокурора Сластіна М.С.,

захисника Бережної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі кримінальне провадження за № 0000716 від 23.07.2019 року за апеляційною скаргою захисника Бережної М.І., діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2019 р про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом у в/ч А0998 Збройний Сил України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.п.3,12 ч.2 ст.115 КК України,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

У провадженні слідчого відділу Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000716 від 23.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.п. 3, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового слідства в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 призваний за контрактом та проходить військову службу у ЗСУ на посаді старший навідник 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону у в/ч А0998, має військове звання «старший солдат», для виконання бойових завдань отримав вогнепальну зброю АКС-74У № НОМЕР_1 калібру 5,45 мм та бойові припаси до нього патрони калібру 5,45 мм.

Крім того, у вказаній військовій частині проходить військову службу ОСОБА_2 , призваний за контрактом та проходить військову службу у ЗСУ на посаді водій 3 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону, має військове звання «солдат», яким отримано вогнепальну зброю автомат АКС-74У № НОМЕР_2 калібру 5,45 мм та бойові припаси до нього патрони калібру 5,45 мм. та ОСОБА_3 , призваний за контрактом та проходить військову службу у ЗСУ на посаді старший навідник 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону, має військове звання «старший солдат».

Положеннями ст.ст.20-22 Статуту внутрішньої служби ЗС України передбачено, що військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право носити, зберігати та застосовувати зброю в порядку, встановленому законодавством. Застосування зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо застосування інших заходів є неможливим. Також, застосуванню зброї, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл угору.

Військовослужбовці мають право застосовувати зброю: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами і засобами захистити їх у даній ситуації не можливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти; для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями; для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Незважаючи на викладене, 12.07.2019 року у другій половині дня, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, військовослужбовець ОСОБА_1 , знаходячись на території, тимчасового розташування в/ч А0998 за адресою: Донецька область, м. Мар`їнка, пр. Дружби, 34 за мобільним телефоном НОМЕР_3 від своєї знайомої місцевої жительки м. Красногорівки ОСОБА_5 отримав інформацію про те, що в с. Костянтинопольське, Мар`їнського району, Донецької області перебуває чоловік, який прибув з тимчасово окупованої території м. Донецька, який, на думку ОСОБА_5 , може являтися військовим незаконного збройного формування ДНР.

Отримавши вказану інформацію, ОСОБА_1 , всупереч вимогам діючого законодавства, командуванню військової частини та до правоохоронних органів її не повідомив, а запропонував своїм співслужбовцям військовослужбовцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самостійно перевірити вказану інформацію, на що останні надали свою згоду.

Таким чином, вказані особи вступили у злочинну змову щодо вчинення протиправних дій відносно особи, для чого ОСОБА_2 за погодженням з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взяв свою особисту зброю - автомат АКС-74У № НОМЕР_2 калібру 5,45 мм та бойові патрони до неї калібру 5,45 мм у невстановленої кількості.

У подальшому, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для реалізації свого злочинного умислу з метою незаконного викрадення особи запропонували військовослужбовцю ОСОБА_6 , який, будучи необізнаним щодо їх злочинного умислу, на службовому автотранспорті, без дозволу командування військової частини, самовільно на автомобілі марки ГАЗ-66 д/н НОМЕР_4 направитись в с. Костянтинопольське, Мар`їнського району, Донецької області.

На під`їзді до м. Курахове, Донецької області, ОСОБА_1 , розуміючи, що на їх шляху може опинитись командування військової частини, яке там базується, та для не привертання уваги населення, прийняв рішення використати в своїх злочинних цілях місцевого приватного перевізника ОСОБА_7 , послугами якого він неодноразово користувався.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 12.07.2019 приблизно о 16.30 год. зі свого мобільного телефону зателефонував останньому з пропозицією відвести його з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з м. Курахове в с. Костянтинопольське , Мар`їнського району, Донецької області, на що ОСОБА_7 , будучи не обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_1 , дав свою згоду.

У подальшому, приблизно о 18.00 год. ОСОБА_7 на автомобілі марки «KIA SOUL» д/н НОМЕР_5 , який належить йому на праві приватної власності, доставив ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до с. Костянтинопольське, Мар`їнського району, Донецької області, де ОСОБА_5 показала місце перебування ОСОБА_8 - будинок АДРЕСА_4 , та у подальшому, ОСОБА_5 викликала ОСОБА_8 із вказаного будинку на вулицю.

Після виходу з будинку ОСОБА_8 , військовослужбовці ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , вибігли з автомобіля, погрожуючи зброєю - автоматом АКС-74У № НОМЕР_2 , який перебував у ОСОБА_2 , наказали ОСОБА_8 лягти на землю, повідомивши, що вони є працівниками Служби безпеки України, та вчинили відносно останнього насильницькі дії.

У подальшому, ОСОБА_1 , продовжуючи реалізацію свого спільного умислу, направленого на незаконне позбавлення волі та викрадення ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , умисно, проти його волі, незаконно помістили останнього до автомобіля «KIA SOUL» д/н НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 , який був необізнаний про їх протиправні дії, повідомивши про необхідність доставити їх на територію тимчасової дислокації військової частини.

Під час руху автомобіля ОСОБА_2 , реалізуючи спільний умисел щодо вчинення протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_8 , дав наказ водію ОСОБА_7 зупинити автомобіль в лісосмузі біля с. Костянтинопольське, Мар`їнського району Донецької області, де з метою залякати та подолати волю ОСОБА_8 та будь-які прояви останнього щодо його супротиву, вивів ОСОБА_8 з автомобіля та спільно з ОСОБА_3 заподіяв фізичне насилля відносно потерпілого, після чого з метою психологічного тиску використав свою вогнепальну зброю АКС-74У № НОМЕР_2 калібру 5,45 мм, заряджену магазином з невстановленою кількістю патронів калібру 5,45 мм для психологічного придушення волі потерпілого з метою отримання зізнання, почав погрожувати умисним вбивством останньому, після чого здійснив один постріл біля ніг потерпілого.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії щодо незаконного утримання ОСОБА_8 , військовослужбовці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на автомобілі «KIA SOUL» д/н НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_7 , незаконно доставили затриманого на територію тимчасової дислокації в/ч А0998, розташованої за адресою: Донецька область, м. Мар`їнка, просп. Дружби, 34, про що керівництву військової частини не доповіли.

Перебуваючи на території військової частини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , всупереч вимогам діючого законодавства, вчинили протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_8 , намагаючись схилити останнього на дачу пояснень відносно себе щодо участі у незаконних збройних формуваннях, застосували при цьому відносно нього психологічний тиск та фізичне насильство.

12.09.2019 року близько 23:30 годин, не встановивши ознак причетності ОСОБА_8 до незаконних збройних формувань, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник спільний умисел за попередньою змовою групою осіб, направлений на незаконне вбивство ОСОБА_8 , з метою приховати його викрадення та з остраху бути викритими за вчинення протиправних дій проти волі, життя та здоров`я особи.

У зв`язку з викладеним, останні продовжили незаконне утримання потерпілого ОСОБА_8 , тим самим позбавляючи його право на вільне пересування, зв`язавши йому руки та закривши обличчя ганчіркою використовуючи психологічний тиск, помістили його до кузову військового автомобіля ГАЗ-66 д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який спільно з ОСОБА_1 відвезли потерпілого ОСОБА_8 на місце біля занедбаної будівлі фермерського угіддя, розташованої на окраїні м.Мар`їнки, Донецької області, для того, щоб безперешкодно вчинити умисне вбивство останнього.

12.07.2019 року приблизно 23:50 годин, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, розташувавши його лицем до відкритої вигрібної ями, твердо розуміючи що після вбивства тіло останнього обов`язково впаде до неї, із закріпленої за ними автоматичної зброї, а саме ОСОБА_2 АКС-74 У № НОМЕР_2 , спорядженою магазином з патронами калібру 5,45 мм у невстановленій кількості та ОСОБА_1 із закріпленої за ним автоматичної зброї АКС-74У № НОМЕР_1 , спорядженою магазином з патронами калібру 5,45 мм у невстановленій кількості, реалізуючи спільний умисел на протиправне позбавлення життя викраденої особи - ОСОБА_8 здійснили спільно не менше 7 пострілів у життєво важливі органи потерпілого - голову та спину, чим спричинили йому проникаючі вогнепальні поранення, від яких настала смерть останнього.

16.08.2019 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.3,12 ч.2 ст.115 КК України.

16.08.2019 р старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області Шалений В.І. звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.08.2019 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 строком на 60 діб до 14 жовтня 2019 року включно, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого умисних злочинів, вчинених із застосуванням насильства, а також, який спричинив загибель людини.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На зазначене судове рішення до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника Бережної М.І., діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, просить постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Своє прохання мотивує тим, що застосований запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.

Вважає, що ані прокурором, ані слідчим не були доведені ризики того, що ОСОБА_1 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, продовжувати злочину діяльність, оскільки злочину він не вчиняв, впливати на свідків та потерпілу він також не має наміру та можливості, оскільки остання постійно проживає на непідконтрольній території України.

Водночас судом не враховано характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_1 , який має стійкі соціальні зв`язки - одружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних Сил України, має державні нагороди.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник адвокат Бережна М.І., діюча в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовного ОСОБА_9 відмовити, обрати запобіжний захід, непов`язаний з утриманням під вартою.

Прокурор Сластін М.С. заперечував проти апеляційної скарги захисника, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника адвоката Бережну М.І., прокурора Сластіна М.С.; ознайомившись з витребуваними матеріалами, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню за таких підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.176-178, 182, 183, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обираючи відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованих йому злочинів та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, його вік, стан здоров`я, наявність родини, соціальних зав`язків, місця постійного проживання та тощо.

Апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.п.3,12 ч.2 ст.115 КК України, та наявність ризиків, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується доказами, що додані до клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.07.2019 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 23.07.2019 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 06.08.2019 року; протоколом пред`явлення трупа для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_10 від 07.08.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 31.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 31.07.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 31.07.2019 року; протоколами огляду місця події від 31.07.2019 року, 02.08.2019 року; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 02.08.2019 року; протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_5 від 02.08.2019 року; протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 02.08.2019 року; протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 02.08.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.08.2019 року; протоколом огляду місця події від 08.08.2019 року; лікарським свідоцтвом про смерть №175 від 09.08.2019 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_8 є вогнепальне кульове поранення голови з багато уламковим переломом кісток черепу та кісток обличчя.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді і у той частині, що підозра на теперішній час є обґрунтованою, оскільки слідчий суддя виходив не з точки зору доведеності провини, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин, тому ствердження захисту, що обвинувачений не вчиняв злочину є передчасними та не можуть бути предметом розгляду на даній стадії.

Доводи захисту, зазначені в апеляційній скарзі, про те, що ані прокурором, ані слідчим не були доведені будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України, спростовуються матеріалами справи.

Так, підозрюваному ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання відповідно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, крім того, є військовослужбовцем за контрактом, має доступ до зброї, яку може застосувати для вчинення інших умисних злочинів проти життя та здоров`я особи, він може залишити військову частину та незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Оскільки підозрюваному відомі місце мешкання та анкетні дані потерпілої, свідків, останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням фізичної сили, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілу, свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, чому слідчий суддя дав належну правову оцінку.

При розгляді клопотання слідчого зазначеним обставинам слідчим суддею було надано належної оцінки з точки зору його конкретності, обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, на думку колегії суддів усі вони обґрунтовано покладені у висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_1 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Враховуючи положення п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 404, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника Бережної М.І., діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2019 р про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Судді:

Свіягіна І.М. Куракова В.В. Топчій Т.В.