Справа № 440/1635/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

08 серпня 2019 року Золочівський районний суду Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області об`єднане кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000190 від 18.09.2014 та за № 0000001 від 20.02.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Золочівського районного суду Львівської області перебуває об`єднане кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000190 від 18.09.2014 та за № 0000001 від 20.02.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_4 заявлені клопотання про повернення обвинувального акту у справі № 440/1635/14-к (кримінальне провадження № 0000190 від 18.09.2014 року) та про повернення обвинувального акту у справі № 440/665/15-к (кримінальне провадження № 0000001 від 20.02.2015 року). В обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акту у справі № 440/1635/14-к (кримінальне провадження № 0000190 від 18.09.2014 року) зазначає наступне. В матеріалах кримінального провадження міститься повідомлення про підозру від 21.09.2014 року, складене, підписане та вручене ОСОБА_4 старшим слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , про що у зазначеному повідомленні про підозру міститься його власноручний підпис, а також повідомлення про підозру від 22.09.2014 року, підписане прокурором Львівської області ОСОБА_6 та вручене ОСОБА_4 старшим слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , про що у зазначеному повідомленні про підозру міститься його власноручний підпис.Останнє повідомлення про підозру складене прокурором Львівської області ОСОБА_6 та ним підписане. В тексті повідомлення про підозру від 22.09.2014 року, а також в матеріалах кримінального провадження, наданого прокурором суду міститься інформація про те, що ОСОБА_4 був депутатом Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області шостого скликання. Вказує, що затриманий він був 20.09.2014 року, а повідомлення про підозру йому було вручене 22.09.2014 року, через дві доби, попереднє від 21.09.2014 року йому незаконно було складене і вручене слідчим. Крім того, ОСОБА_4 звертає увагу суду на те, що матеріали справи містять витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань та вказують на осіб, які мали право проводити досудове слідство у даному провадженні та на прокурорів, які є процесуальними керівниками, визначеними згідно вимог КПК України, у даному кримінальному провадженні. Протягом часу, коли тривало досудове слідство, інших прокурорів (процесуальних керівників) у даному кримінальному провадженні не призначалося. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 підписано 22.09.2014 року прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , проте

вручене повідомлення про підозру прокурором групи прокурорів прокуратури Львівської області ОСОБА_7 . Зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що воно лише підписане прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , проте доручено вручити це повідомлення про підозру ОСОБА_4 прокурору групи прокурорів прокуратури Львівської області

ОСОБА_8 обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акту у справі 440/665/15-к (кримінальне провадження № 0000001 від 20.02.2015 року) зазначає наступне. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 підписано 28.04.2015 року виконувачем обов`язків прокурора Львівської області ОСОБА_9 , проте вручене повідомлення про підозру старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_10 , в провадженні якого перебувало дане кримінальне провадження. Зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що воно лише підписане виконувачем обов`язків прокурора Львівської області ОСОБА_9 , проте доручено вручити це повідомлення про підозру мені старшому слідчому ОСОБА_10 .

Вказує, що оскільки він не набув статусу підозрюваного у встановленому КПК України порядку, відповідно і обвинувальні акти щодо нього не могли бути складені, затверджені і скеровані до суду, а значить у такий спосіб вони не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, тому просить обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000190 від 18.09.2014 року (справа № 440/1635/14-к) та № 0000001 від 20.02.2015 року (справа № 440/665/15-к) повернути у прокуратуру Львівської області для усунення недоліків невідповідності вимогам КПК України.

Прокурор проти задоволення даних клопотань заперечив, вказав, що клопотання ОСОБА_4 не обґрунтовані, обвинувальні акти складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства України, не містять порушень, які б перешкоджали судовому розгляду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, вивчивши обвинувальні акти, суд приходить до наступного.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000190 від 18.09.2014 року, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № № 0000001 від 20.02.2015 року, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, що виразились в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, працюючи на посаді першого заступника начальника Буського РВ ГУ МВС України у Львівській області начальника слідчого відділення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до обвинувальних актів у вищевказаних кримінальних провадженнях ОСОБА_4 був депутатом Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області шостого скликання.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якої складено повідомлення про підозру.

В цьому випадку йдеться про особисте повідомлення про підозру, тобто безпосереднє вручення їй відповідного письмового повідомлення належною службовою особою.

Положеннями ст.480 КПК України, передбачено застосування особливого порядку кримінального провадження для певних категорій осіб.

Зокрема, до переліку таких осіб, згідно з п.6 ч.1 ст.480 КПК України, відносяться депутати місцевої ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 був депутатом Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області шостого скликання. Таким чином на нього розповсюджуються положення закону про особливий порядок кримінального провадження.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.481 КПК України, письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

У п.1 ч.1 ст.481 КПК України передбачено, що повноваження щодо здійснення письмового повідомлення про підозру надаються Генеральному прокурору, його заступнику або керівнику регіональної прокуратури, тобто вказані конкретно визначені КПК України посадові службові особи, і цей перелік є виключним.

Чинний КПК України участь прокурора у здійсненні досудового розслідування пов`язує виключно з процесуальним керівництвом таким розслідуванням.

Зокрема, згідно з п.11 ч.2 ст.36 КПК України повідомляти про підозру у вчиненні кримінального правопорушення уповноважений лише прокурор - процесуальний керівник.

Повноваження повідомляти будь-якій особі про підозру, зокрема й депутату місцевої ради, як спеціальному суб`єкту, пов`язуються з наявністю права процесуального керівництва досудовим розслідуванням, що є визначальним, а отже, первинним, оскільки випливає з необхідності нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування. Службова особа, яка не здійснює прокурорського нагляду в конкретному кримінальному провадженні, не може нести процесуальної відповідальності за наслідки своїх дій. Адже вона не допущена до матеріалів провадження, а тому не в змозі дати оцінку наявності достатніх доказів та їх обґрунтованості для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.37 КПК України прокурор здійснює повноваження в кримінальному провадженні з його початку до завершення. Їх здійснення в цьому самому провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.36, ч.3 ст.313, ч.3 ст.37 КПК України.

Перелік повноважень прокурора, що не є процесуальним керівником, на прийняття процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій визначений у ч.ч. 4, 5 ст.36. ч.3 ст.37, ч.3 ст.313, ч.2 ст.341 КПК України є виключним і не може тлумачитись розширено. Оскільки серед цих повноважень немає права повідомляти про підозру особі, зокрема депутату місцевої ради, таку процесуальну дію може вчинити лише процесуальний керівник.

При цьому не можна статтю 481 КПК України вважати спеціальною щодо ч.2 ст.36 КПК України, оскільки у частині обов`язкового процесуального керівництва, як підстави для прийняття процесуального рішення та вчинення процесуальної дії у вигляді повідомлення про підозру депутату місцевої ради, ч.2 ст.36 КПК України містить приписи, які визначають первинні повноваження на повідомлення про підозру особі прокурором.

За ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу. Частина 1 ст.278 КПК України визначає суб`єктами, що повноважні повідомляти про підозру, слідчого та прокурора. Отже, вживається термін «прокурор», перелік процесуальних повноважень якого наведено саме у ст.36 КПК України, яка пов`язує право на повідомлення про підозру особі лише з процесуальним керівництвом.

Здійснення повідомлення про підозру депутату місцевої ради виключно Генеральним прокурором, його заступником або керівником регіональної прокуратури є похідним повноваженням від первинного права, що випливає з процесуального керівництва. Обмеження переліку процесуальних керівників у кримінальному провадженні, що мають право повідомляти про підозру депутатам місцевих рад, зумовлене особливим статусом останніх.

Таким чином, системний аналіз п.15 ч.1 ст.3, ст.36, ч.1 ст.276 та п.3 ч.1 ст.481 КПК України свідчить про те, що процесуальну дію у вигляді повідомлення про підозру депутату місцевої ради може вчинити лише прокурор - процесуальний керівник, котрим має бути не будь-який прокурор, визначений у п.15 ч.1 ст.3 КПК України, а тільки Генеральний прокурор, його заступник або керівник регіональної прокуратури.

У кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000190 від 18.09.2014 року повідомлення про підозру підписано 22.09.2014 року прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , проте вручене повідомлення про підозру прокурором групи прокурорів прокуратури Львівської області

ОСОБА_11 кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000001 від 20.02.2015 року повідомлення про підозру підписано 28.04.2015 року виконувачем обов`язків прокурора Львівської області ОСОБА_9 , проте вручене повідомлення про підозру старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_10 , в провадженні якого перебувало дане кримінальне провадження.

Положення ст.481 КПК України є спеціальними щодо викладених у п.15 ч.1 ст.3 та п.11 ч.2 ст.36 КПК України лише в тому, що стосується визначення конкретних службових осіб органів прокуратури як прокурорів, що є процесуальними керівниками, повноважних здійснювати відповідну процесуальну дію.

Поняття «повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення» у діючому КПК України вживається у двох значеннях: 1) для позначення відповідного процесуального акта, складеного прокурором - процесуальним керівником або слідчим, який визначений (призначений) керівником органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Повідомлення про підозру як процесуальний акт має містити відомості, вичерпний перелік яких наведено у ст.277 КПК України; 2) для позначення відповідної процесуальної дії стосовно складення та вручення повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Принципово важливим є те, що відповідно до положень КПК України і складання зазначеного процесуального акта, і його вручення має здійснюватися однією і тією ж особою - слідчим або прокурором - процесуальним керівником. При цьому, системний аналіз положень КПК України вказує на те, що слідчий чи прокурор, які не склали повідомлення про підозру, не наділені КПК правом вручати його.

Так, згідно з ст.277 КПК України повідомлення про підозру має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п.1 абз.2 ч.1); підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п.8 абз.2 ч.1). Отже, ст.277 КПК України регламентує, що в обох випадках йдеться про одну й ту саму особу прокурора. Більше того, за структурою повідомлення про підозру, визначеною в Кодексі й навіть розбитою на пункти, підпис прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, ставиться після роз`яснення прав підозрюваного (п.7 абз.2 ч.1). Тому роз`ясняти права підозрюваного має виключно прокурор, який прийняв процесуальне рішення, - склав, тобто безпосередньо здійснив, повідомлення.

При цьому, вручення повідомлення про підозру, як процесуальну дію не може вчиняти особа, яка не складала цей документ. Це також випливає із положень ч. 2 ст. 276 КПК України, за якою до осіб, котрі не наділені правом повідомляти про підозру, але мають право повідомляти права затриманій особі - підозрюваному, віднесені лише службові особи, які згідно із законом затримали таку особу. Інші випадки роз`яснення прав підозрюваного особою, котра не здійснює повідомлення, законом не передбачені.

Процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.

Виходячи зі змісту ст.277 КПК України, процесуальні дії щодо складення і вручення повідомлення про підозру може вчинити виключно одна й та сама службова особа, котра має відповідні процесуальні повноваження.

Прокурор Львівської області та його заступник не можуть передати такі повноваження слідчому, або іншому прокурору також через те, що згідно із ч.4 ст.22, абз.1 ч.1 ст.277, ч.1 ст.278 КПК України слідчий має право вручати складене виключно ним самим і погоджене з прокурором повідомлення про підозру.

Таким чином, наведений аналіз КПК України свідчить про те, що повідомлення про підозру депутату місцевої ради може здійснити виключно Прокурор Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст.278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту ст.ст. 42, 277 КПК України випливає, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення. Саме із цим моментом закон пов`язує набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.

Таким чином, зі місту ст.277 КПК України вбачається що, процесуальні дії щодо складення і вручення повідомлення про підозру може вчинити виключно одна й та сама службова особа, котра має відповідні процесуальні повноваження, а саме Генеральний прокурор або його заступник, але дана вимога закону органом досудового слідства не виконана.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема у п.262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду справи.

Викладені обставини свідчать про суттєве порушення прав ОСОБА_4 , в першу чергу - права на захист, оскільки особливий порядок кримінального провадження є додатковою правовою гарантією дотримання прав обвинуваченого.

Крім того, недотримання положень процесуального закону при повідомленні ОСОБА_4 про підозру унеможливлює з`ясування питання про дотримання органом досудового розслідування строків досудового розслідування, оцінки доказів з точки зору їх допустимості, як зібраних в межах строку досудового розслідування, і відповідно, унеможливлює взагалі ухвалення вироку стосовно ОСОБА_4 .

Згідно п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Через викладені судом невідповідності обвинувальних актів вимогам КПК України обвинувальні акти належить повернути прокурору Львівської області.

Керуючись ст.ст. 291, 314 ,372,376,392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000190 від 18.09.2014 року (справа № 440/1635/14-к) та реєстр матеріалів досудового розслідування повернути прокурору Львівської області для усунення недоліків невідповідності вимогам КПК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 від 20.02.2015 року (справа № 440/665/15-к) та реєстр матеріалів досудового розслідування повернути прокурору Львівської області для усунення недоліків невідповідності вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Золочівський районний суд Львівської області.

Суддя : ОСОБА_1