Справа № 703/3027/19

УХВАЛА

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно

31 липня 2019 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в м. Сміла клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Смілянського ВП ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001230, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня 2019 року, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на:

- автомобіль «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- автомобіль «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «NOVATRAIL SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- автомобіль «MAN TGA 18430», номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , з напівпричепом марки «ROBUSTE S3803», реєстраційний номер НОМЕР_9 , які на даний час перебувають на території автомобільного майданчика, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Севастопольська.

Клопотання обґрунтовує тим, що 26липня 2019 року до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області з заявою звернувся ОСОБА_8 про те, що 21 липня 2019 року близько 10 години 00 хвилин невідомі особи, перебуваючи в с. М.Смілянка Смілянського району Черкаської області, шляхом обману заволоділи придбаним ним зерном пшениці, чим спричинили матеріальну шкоду.

26 липня 2019 року за даним фактом СВ Смілянського ВП внесено відомості до ЄРДР за №0001230 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 повідомив, що являється директором ПП «АТК-Центр», яке займається купівлею та реалізацією зерновими культурами. 18 липня 2019 року ним було придбано зерно пшениці об`ємом 200 тон в дослідному господарстві, що знаходиться в с. Холоднянське Смілянського району. Дане зерно пшениці було третього класу і його необхідно було завантажити в автомобілі в с. М.Смілянка Смілянського району. Зерно знаходилося в складських приміщеннях, і заплативши кошти за його придбання, він став замовляти вантажні автомобілі для його перевезення. 21 липня 2019 року на офіційному сайті «Ларді Транс» він зробив замовлення на оренду вантажних автомобілів на перевезення придбаного ним зерна до ТОВ «Грейн Пауер» та транспортування його до морського порту в м. Миколаїв. По телефону НОМЕР_10 він спілкування з чоловіком, який представився ОСОБА_9 , який і вказав про вантажні автомобілі. До нього також телефонував чоловік, який представився ОСОБА_10 (моб.тел. НОМЕР_11 ), що видавав себе за власника даних транспортних засобів. Саме ОСОБА_9 і вказав потерпілому марки автомобілів та анкетні дані їх водіїв, що будуть перевозити зерно до кінцевої точки. В телефонній розмові він спілкувався з одним з водіїв, якому і розповів куди саме потрібно прибути на завантаження вантажу. ОСОБА_10 вмовляв його, щоб перевезення зерна було за готівку, не відмічаючи це ніде, на що останній відмовився. 21 липня 2019 року в першій половині дня, близько 10 години 00 хвилин, він прибув на територію дослідного господарства, що знаходиться на в`їзді в с. М.Смілянка, де вже перебували водії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на автомобілях марки «ДАФ», «МАН» та «РЕНО», з причепами. Вказане зерно в присутності нього завантажили до чотирьох вантажних автомобілів, всім водіям було надано товарно транспортні накладні, де зазначено, що розвантажитися потрібно в м. Миколаїв. Водії погодилися виконувати перевезення вказаного зерна, та при цьому з ОСОБА_9 він домовився про оплату за дані послуги. Завантаження зайняло декілька годин, після чого він повернувся додому і в цей день з водіями більше не спілкувався. 23 липня 2019 року близько 14 години він зателефонував до одного з водіїв, який повідомив, що вони всі знаходяться в черзі на розвантаження. 25 липня 2019 року він більш детально став цікавитися питанням, чому вантаж не прибув до кінцевого пункту. При цьому він телефонував до ОСОБА_9 , який також був здивований та повідомив, що йому про це нічого невідомо. Крім того, він телефонував водіям та ОСОБА_10 , телефони не відповідали. Потім зателефонував до працівників ТОВ «Грейн Пауер», які підтвердили, що вантаж до них не прибув. 26 липня 2019 року близько 10 години 00 хвилин він повторно зателефонував до одного з водіїв, який повідомив, що вони всі розвантажилися в двох портах в м. Одеса та смт. Южне Одеської області, і що про зміну маршруту їм повідомив ОСОБА_10 . Зі слів водія ОСОБА_10 прибув до них в м. Миколаїв на автомобілі та видав їм товарно-транспортні накладні, зазначивши про необхідність їхати і розвантажитися до м. Одеса. Після цього він звернувся за допомогою в поліцію, так як саме ОСОБА_10 він став підозрювати у зриві доставки вантажу та його привласнення.

26 липня 2019 року під час проведення огляду місця події на підставі заяв ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було оглянуто на прилеглій території до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Сміла, вул. Перемоги, 13, три вантажні автомобілі, а саме: марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «NOVATRAIL SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; марки «MAN TGA 18430», номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , з напівпричепом марки «ROBUSTE S3803», реєстраційний номер НОМЕР_9 .

Вищевказані автомобілі було вилучено та поміщено на територію автомобільного майданчика, який знаходиться в м. Сміла по вул. Севастопольська, де їх опечатано у відповідності до закону, оскільки були підстави вважати, що дані автомобілі можуть бути знаряддями вчинення злочину.

З метою забезпечення кримінального провадження та враховуючи, що вищевказані автомобілі з причепами можуть бути знаряддями вчинення злочину й мають значення речових доказів по справі, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Заступник начальника СВ Смілянського ВП ОСОБА_15 та прокурор Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав. При цьому заступник начальника СВ Смілянського ВП зазначив, що всі слідчі дії з зазначеними у клопотанні автомобілями виконані, однак з метою їх збереження та невідчуження, перереєстрування на ім`я інших осіб, які відношення до кримінального провадження не мають, на них слід накласти арешт. Досудове розслідування на даний час у кримінальному провадженні не завершено, в зв`язку з чим може виникнути необхідність у додатковому огляді, фотографуванні, впізнанні та слідчому експерименті за участі вказаних автомобілів, що зможе забезпечити безперешкодне вчинення зазначених дій саме накладенням на них арешту. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено. При цьому, власники автомобілів не місцеві та автомобілі зареєстровані у інших областях. Цивільний позов у справі не заявлено, сума збитків завданих потерпілому є значною, однак точного її розміру вказати не зміг. Крім того, вважає, що зазначені автомобілі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується товарно-транспортними накладними, довідкою з дослідного господарства про завантаження зазначених у клопотанні автомобілів з причепами зерна, показами водіїв. Прокурор зазначив, що зазначені у клопотанні автомобілі з причепами є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим на них слід накласти арешт. Не заперечували проти розгляду клопотання без власників майна, на яке просять накласти арешт.

Особи, у володінні яких знаходяться транспортні засоби, у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вказану норму, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого без участі осіб, у володінні яких знаходяться транспортні засоби, зазначені у клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26 липня 2019 року, ОСОБА_8 звернувся до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області з заявою, в якій повідомив працівників поліції про те, що 24 липня 2019 року невідома особа, шляхом обману заволоділа зерном пшениці в кількості 102052 кг, спричинивши матеріальну шкоду. При цьому зазначив, що підозрює у вчиненні кримінального правопорушення трьох водіїв.

У вказаному протоколі час його складання не зазначено, однак у його правому верхньому куті наявна графа для заповнення: «дата та час складання».

Таким чином, слідчий суддя позбавлений об`єктивної можливості встановити час складання вказаного протоколу.

26 липня 2019 року Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області о 18 годині 08 хвилин внесено відомості, викладені у протоколі прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26 липня 2019 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001230.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001230, фабулою кримінального провадження зазначено: «26 липня 2019 року до Смілянського ВП ГУНП з заявою звернувся ОСОБА_8 про те, що 21 липня 2019 року близько 10 години 00 хвилин невідомі особи, перебуваючи в с. М.Смілянка Смілянського району Черкаської області, шляхом обману заволоділи придбаним ним зерном пшениці, чим спричинили матеріальну шкоду».

Таким чином, зазначені у витягу з ЄРДР за №0001230 від 26 липня 2019 року відомості не відповідають даним, зазначеним у протоколі прийняття заяви від ОСОБА_8 26 липня 2019 року про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, а саме: дата, час та місце вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, доказів відібрання письмових пояснень від ОСОБА_8 , які надавали уповноваженій особі право внести відомості до ЄРДР, які не відповідають даним у протоколі прийняття заяви від ОСОБА_8 від 26 липня 2019 року про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, матеріали справи не містять.

26 липня 2019 року в період часу з 18 години 10 хвилин по 19 годину 00 хвилин заступник начальника СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 провів слідчу дію, а саме допит потерпілого ОСОБА_8 .

Саме у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 відображені покази останнього, на підставі яких уповноважена особа, яка внесла відомості до ЄРДР за №0001230 від 26 липня 2019 року, мала можливість дізнатися про обставини вчинення кримінального правопорушення, про яке заявив ОСОБА_8 та відповідно внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, фабула якого, змінена в порівнянні з фабулою кримінального правопорушення, зазначеною у протоколі прийняття заяви ОСОБА_8 від 26 липня 2019 року про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідча дія допит потерпілого ОСОБА_8 , проведена до внесення відомостей до ЄРДР за №0001230.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Таким чином, заступник начальника СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 провівши допит потерпілого ОСОБА_8 до внесення відомостей до ЄРДР порушив вимоги чинного КПК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що час проведення слідчої дії допит потерпілого, та номер матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР, а також інші відомості про особу потерпілого у протоколі зазначені кульковою ручкою, а сам текст допиту є друкованим.

Зазначені обставини, на думку слідчого судді, надали заступнику начальника СВ Смілянського ВП внести до протоколу відомості про час проведення слідчої дії, які не відповідають дійсності.

Згідно ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 є неналежним доказом під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Крім того, як вбачається з протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 від 26 липня 2019 року про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, в ньому зазначено, що ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підозрює трьох водіїв, однак вже у протоколі допиту його як потерпілого від 26 липня 2019 року, він зазначає про перевезення вантажу чотирма водіями.

Зазначені розбіжності заступником начальника СВ Смілянського ВП під час допиту ОСОБА_8 як потерпілого не з`ясовані.

26 липня 2019 року у період часу з 20 години 50 хвилин по 21 годину 10 хвилин слідчим СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 проведено огляд місця події, а саме території місцевості прилеглої до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, що за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Перемоги, 13. Під час огляду місця події оглянуто три вантажні автомобілі: марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «NOVATRAIL SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; марки «MAN TGA 18430», номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , з напівпричепом марки «ROBUSTE S3803», реєстраційний номер НОМЕР_9 . Біля вказаних автомобілів знаходяться чоловіки, які представилися водіями даних транспортних засобів, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на запитання слідчого не заперечували проти огляду вказаних автомобілів, про що написали відповідні заяви. Після огляду вказані автомобілі вилучені, ключі від них упаковано в сейф-пакет №7041065.

При цьому, жодних відомостей щодо поміщення, зазначених у вказаному протоколі вантажних автомобілів на територію автомобільного майданчика, який знаходиться в м. Сміла по вул. Севастопльська, протокол огляду місця події не містить.

Крім того, як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , допит останнього проведено в період часу з 20 години 35 хвилин до 21 години 35 хвилин в приміщенні службового кабінету №204 Смілянського ВП, що унеможливлює присутність останнього під час проведення огляду місця події 26 липня 2019 року у період часу з 20 години 50 хвилин по 21 годину 10 хвилин на території місцевості прилеглої до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, що за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Перемоги, 13, як це зазначено слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 у вищевказаному протоколі огляду місця події.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 до протоколу огляду місця події від 26 липня 2019 року внесено частину відомостей, які не відповідають дійсності, та суперечать матеріалам клопотання.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з клопотання слідчого, метою накладення арешт на вищевказані вантажні автомобілі є забезпечення кримінального провадження, оскільки вантажні автомобілі можуть являтися знаряддям вчинення злочину й мають значення доказів по справі.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду заступник начальника СВ Смілянського ВП ОСОБА_15 зазначив, що вантажні автомобілі, вказані у клопотанні, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується товарно-транспортними накладними, довідкою з дослідного господарства про завантаження, зазначених у клопотанні автомобілів з причепами, зерна, показами водіїв.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, в порушення вищевказаної норми КПК України, слідчим до матеріалів клопотання не додано товарно транспортні накладні та довідки з дослідного господарства, на які під час судового розгляду посилався заступник начальника СВ Смілянського ВП як на докази, які вказують на те, що вантажні автомобілі, які зазначені у клопотанні, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

До клопотання слідчого додано три протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 26 липня 2019 року, які складені старшим слідчим СКП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_17 .

Як вбачається з вищевказаних протоколів, старший оперуповноважений СКП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_17 допитав в приміщенні службового кабінету №204 Смілянського ВП як свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 попередньо розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001260 від 26 липня 2019 року.

Разом з тим, чинний КПК України, не наділяє повноваженнями оперативного працівника здійснювати розгляд кримінального провадження та за власної ініціативи проводити в ньому слідчі дії.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.40 КПК України, під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора. Доручення слідчого, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

Разом з тим, у протоколах допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відсутні будь-які посилання на проведення слідчих дій, на підставі доручення слідчого.

Під час судового розгляду заступником начальника СВ Смілянського ВП ОСОБА_15 зазначалося, що ним надано доручення співробітникам СКР Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області щодо проведення слідчих (розшукових) дій, яке адресовано начальнику Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, при цьому жодних відомостей щодо надання даного доручення саме старшому уповноваженому СКП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_17 , матеріали клопотання не містять.

Крім того, як вбачається з вказаного доручення, заступником начальника СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_15 доручення на проведення допиту водіїв, які здійснювали перевезення вантажу, на яких вказує ОСОБА_8 у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26 липня 2019 року, не надавалося.

Також, відповідно до п.8 резолютивної частини вказаного доручення, заступником начальника СВ Смілянського ВП зазначено, що відповідь разом з матеріалами, які отримані під час його виконання направити до СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області до 10 липня 2019 року.

Таким чином, визначаючи термін виконання вказаного доручення, заступник начальника Смілянського ВП ОСОБА_15 визначив період часу, на протязі якого оперативні працівники, у відповідності до ч.2 ст.40 КПК України, мають право користуватися повноваженнями слідчого, у тому числі проводити допит свідків, тобто до 10 липня 2019 року.

Разом з тим, враховуючи, що відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_8 до ЄРДР за №0001230 внесені 26 липня 2019 року, а у дорученні заступника начальника СВ Смілянського ВП, наданого в межах вказаного кримінального провадження, визначено термін його виконання 10 липня 2019 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя приходить до беззаперечного висновку, що у старшого оперуповноваженого СКП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 були відсутні повноваження проводити слідчі дії у кримінальному провадженні №0001230 від 26 липня 2019 року, у тому числі допитувати як свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є неналежними доказами.

Інших доказів, які свідчать про те, що зазначені у клопотанні слідчого вантажні автомобілі, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а відтак і речовими доказами у кримінальному провадженні №0001230 від 26 липня 2019 року, матеріали клопотання не містять.

Таким чином, слідчим, заступником начальника СВ та прокурором не надано жодного належного доказу, який свідчить про те, що зазначені у клопотанні слідчого вантажні автомобілі, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а відтак і речовими доказами у кримінальному провадженні №0001230 від 26 липня 2019 року.

Постановою слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 29 липня 2019 року про визнання предметів речовими доказами вирішено визнати автомобілі: марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «NOVATRAIL SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; марки «MAN TGA 18430», номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , з напівпричепом марки «ROBUSTE S3803», реєстраційний номер НОМЕР_9 , речовими доказами по кримінальному провадженню №0001230, в зв`язку з чим зберігати їх в опечатаному стані на території автомобільного майданчика, який розташований за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Севастопольська.

Разом з тим, як вбачається з вищевказаної постанови, така є невмотивованою та жодного аналізу доказів та їх переліку, які можуть свідчити про те, що зазначені у клопотанні слідчого вантажні автомобілі, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а відтак і речовими доказами у кримінальному провадженні №0001230 від 26 липня 2019 року, не містить.

При цьому, у вказаній постанові слідчий обмежився викладенням обставин, які зазначенні у фабулі кримінального провадження та даними протоколу огляду місця події від 26 липня 2019 року, в якому зазначений факт вилучення транспортних засобів, однак зазначені дані не вказують на приналежність транспортних засобів до числа речових доказів у кримінальному провадженні №0001230.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що під час винесення постанови про визнання предметів речовими доказами від 29 липня 2019 року, слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 керувався виключно власною думкою, припущеннями, які не ґрунтувалися на конкретних доказах, що перебували в матеріалах кримінального провадження №0001230 від 26 липня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що під час судового розгляду не здобуто належних, допустимих доказів та слідчим і прокурором таких не надано, які свідчать, що автомобілі: марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; марки «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «NOVATRAIL SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; марки «MAN TGA 18430», номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , з напівпричепом марки «ROBUSTE S3803», реєстраційний номер НОМЕР_9 , є речовими доказами у кримінальному провадженні №0001230 від 26 липня 2019 року, а додані до клопотання письмові докази є неналежними, в зв`язку з чим доводи слідчого та прокурора є нічим іншим як припущенням, які ґрунтуються виключно на їх власній думці.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При цьому, слідчий суддя має зазначити, що матеріали клопотання не містять доказів, що арешт вказаного майна призведе до негативних наслідків.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній взагалі не зазначає про наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, а саме можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного у клопотанні майна.

Під час судового розгляду заступник начальника СВ Смілянського ВП зазначив, що досудове розслідування на даний час у кримінальному провадженні не завершено, в зв`язку з чим може виникнути необхідність у додатковому огляді автомобілів, фотографуванні, впізнанні та слідчому експерименті за їх участі, що зможе забезпечити безперешкодне вчинення зазначених дій саме накладенням на них арешту.

Враховуючи зазначені доводи заступника начальника СВ Смілянського ВП, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у клопотанні фактично просить накласти арешт з забороною розпоряджатися та користуватися майном.

Однак, з матеріалів клопотання не вбачається, що слідчому чиняться перешкоди у доступі до зазначеного у клопотанні майна, а факт надання добровільної згоди водіями на огляд їх автомобілів, свідчить про відсутність такої перешкоди та їх намір співпрацювати з органом досудового розслідування.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Втручання має бути законним, тобто здійснене на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (foreseeable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та в окремих осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до беззаперечного висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.131, 170, 171, 237 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про накладення арешту на: автомобіль «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль «DAF 95 XF430», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «NOVATRAIL SKI24», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; автомобіль «MAN TGA 18430», номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , з напівпричепом марки «ROBUSTE S3803», реєстраційний номер НОМЕР_9 , які на даний час перебувають на території автомобільного майданчика, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Севастопольська, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, особами, які не були присутніми під час розгляду справи протягом п`яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи Апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 02 серпня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1