Справа № 161/8503/19 Провадження №11-сс/802/281/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.05.2019 в кримінальному провадженні № 0000049 щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
Клопотання умотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
21 травня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

На думку слідчого, під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, це: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; можливість знищити, сховати або спотворити речі або документи; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22.05.2019 клопотання слідчого залишено без задоволення.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 22 липня 2019 року включно.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти із залу суду негайно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- заборонено цілодобово залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 передано для виконання органу внутрішніх справ за його місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, однак ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання на території м. Луцька, а також місце роботи, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки. Крім того, в судовому засіданні не встановлено будь-яких фактів ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, іншої негативної процесуальної поведінки підозрюваного також органом досудового розслідування не зазначено. Разом з тим, слідчим та прокурором як в клопотанні, так і в судовому засіданні, не підтверджені ризики, що передбачені ст.177 КПК України, крім того, будь-яка, а підозра у вчиненні тяжкого злочину не є безпосередньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому слідчий суддя відмовив у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_8 під час досудового розслідування, дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід, передбачений ст.179 КПК України, у вигляді особистого зобов`язання. Зазначає, що при розгляді клопотання слідчого допущено неповноту судового розгляду. Зокрема, в порушення вимог ч.2 ст.177 КПК України, при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя не дослідив обґрунтованість підозри. Так, ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України. Кваліфікуючою ознакою вчинення цього злочину являється вчинення його групою осіб, однак у матеріалах справи та клопотання відсутні докази вчинення злочину групою осіб. Крім того, при застосуванні запобіжного заходу, не враховано, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, здійснює підприємницьку діяльність, з якої сплачує податки, утримує сім`ю, позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки. Перебування підозрюваного під домашнім арештом позбавить його права здійснювати підприємницьку діяльність й утримувати сім`ю.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_8 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу та просили її задовольнити, застосувавши щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, пояснення прокурора, який заперечував апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів провадження, 21 травня 2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами. Зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_12 , в ході яких з`ясовано обставини отримання пропозиції та надання йому неправомірної вигоди ОСОБА_8 , за вирішення питання про не здійснення збору матеріалів та передачі їх органу досудового розслідування з метою пред`явлення в майбутньому підозри; протоколом огляду місця події від 20.05.2019, в ході якого біля приміщення УЗЕ у Волинській області за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул.Загородня, 5А, у ОСОБА_12 були вилучені грошові кошти в паперовому згортку, передані в якості неправомірної вигоди підозрюваним ОСОБА_8 , в сумі 5000 доларів США, за вирішення питання про не здійснення збору матеріалів та передачі їх органу досудового розслідування з метою пред`явлення в майбутньому підозри; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що його підозра у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, є необґрунтованою.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Таким чином, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення, врахував положення ст.177 КПК України, обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а також позитивні дані про особу ОСОБА_8 , у тому числі й ті, які він зазначив у своїй апеляційній скарзі.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі підозрюваного, апеляційний суд не знаходить. На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.05.2019 щодо нього без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: