Провадження № 1-кп/760/1107/18
. Справа № 757/870/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:
головуючого - судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Києві питання доцільності продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000733 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.368 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду від 09.11.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів тобто до 07.01.2019 року.
Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, вони продовжують існувати, а саме: - можливість ОСОБА_8 переховуватися від суду, оскільки у нього тісні соціальні зв`язки та матеріальна база за кордоном, він володіє нерухомістю за кордоном; - можливість спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про це свідчить той факт, що ОСОБА_8 після свого звільнення з ПАТ « ДПЗКУ» викупив у підприємства свій робочий персональний комп`ютер, в якому містилася важлива для досудового розслідування службова інформація, тож він вчиняв спроби сховати та спотворити речі і документи, з метою створення перешкод для розкриття злочинів та приховування їх наслідків; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просив продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Представник потерпілого підтримав позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, чи зменшення застави, яку просив визначити в межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, мотивуючи тим, судовий розгляд затягується з різних причин, а йому вкрай необхідно проведення нейрохірургічної операції, встановлений розмір застави є непомірним для його родини.
Захисник ОСОБА_7 підтримала клопотання ОСОБА_8 та вважала, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, за станом здоров"я ОСОБА_8 потребує лікування не в умовах слідчого ізолятора, тому просила змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, або зменшити розмір застави.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких. Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини та тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, він може переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу, відсутні.
При цьому колегія суддів вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Ризики, визначені ухвалою про обрання запобіжного заходу на даний час залишаються дійсними та триваючими. Суду не надані підтверджені гарантії, які б переважали встановлені ризики, у зв`язку з чим, до ОСОБА_8 не може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід.
Доказів про неможливість за станом здоров"я утримувати ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора, суду не надано.
Підстав для визначення застави у межах, передбачених ч.5 п.п. 3 ст.182 КПК України судова колегія не вбачає, оскільки вона не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 196, 331 КПК України, судова колегія,
У Х В А Л И Л А:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.02.'2019 року включно.
В задоволені клопотання обвинуваченого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: