Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 жовтня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2019 року у кримінальному провадженні №0000464 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України,

встановила :

Цим вироком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сарни Рівненської області, та проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, визнаний винуватим та засуджений:

-за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Задоволено цивільний позов у справі стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди та 124 552 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 06 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.

Також, судом вирішено долю речових доказів та питання процесуальних витрат у провадженні.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 засуджено за те, що він, 12 квітня 2016 року приблизно о 16 год. 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Ford Sіеrra» за реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Леніна (на даний час Свободи), що у смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, в напрямку зі сторони вулиці Центральної до вулиці Шкільної, із швидкістю 65 км. за годину, яка перевищувала допустиму швидкість руху в населеному пункті встановлену діючим законодавством на той час, та відповідно становила 60 км. за годину, в порушення вимог пунктів 10.1., 11.3. та 12.4. (в редакції до змін, внесених Постановою КМ № 883 від 10.11.2017) Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001(далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, та з моменту виявлення перешкоди для руху у вигляді стоячого в попутному напрямку невстановленого досудовим розслідуванням транспортного засобу у виді автомобіля, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним транспортним засобом - мопедом марки «Alpha ZS» за реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , котрий рухався у зустрічному напрямку та був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення з незалежних від нього причин.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда - ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійних ран тилу правої кисті, нижньої третини правого передпліччя, в проекції тилу лівої кисті, нижньої третини лівого передпліччя, ран волосистої ділянки голови, лівої завушної ділянки, повік, підборіддя, верхньої губи, правої щоки, забійно-рваних ран в середній третині правої гомілки, відкритого перелому обох кісток правої гомілки, забійно-рваних ран лівої гомілки, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки, які, в своїй сукупності, за критерієм тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Порушення ОСОБА_6 пункту 10.1. Правил дорожнього руху, який вимагає від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Не погодившись з вироком суду, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення його підзахисним, а також кваліфікацію дій такого, вважає що суд не врахував, що злочин передбачений ч.2 ст.286 КК України є необережним злочином, водночас ОСОБА_6 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3). Також, на час вчинення злочину ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння не перебував, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Тобто, наявні усі обставини для застосування щодо ОСОБА_6 Закону України від 22.12.2016 року № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році», а тому такого повинно бути звільнено судом від відбування покарання.

Просить вирок суду скасувати та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Крім того, захисник просить цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 які підтримали апеляційну скаргу та просили вирок суду скасувати, застосувати амністію до обвинуваченого, а також відмовити у цивільному позові потерпілого, думку прокурора ОСОБА_5 який частково погодився з апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 щодо необхідності застосування амністії до обвинуваченого, водночас прокурор просив відмовити у вимогах апелянтів стосовно цивільного позову потерпілого, оскільки такий є обґрунтований і законний, доводи потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 які пояснили що не заперечують щодо амністування обвинуваченого, проте наполягають на законності заявлених ними у цивільному позові вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні та не заперечується у поданій апеляційній скарзі.

У ході апеляційного розгляду матеріалів провадження захисником обвинуваченого ОСОБА_7 подано клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Здійснивши перевірку вказаного у апеляційній скарзі клопотання адвоката, колегією суддів встановлено, що його мотиви є обґрунтованими та законними. Так, відповідно до ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, які входять у перелік зазначений у п. «а, б, в, г, ґ, д, е, є » вказаної статті.

Зокрема, відповідно до пункту «е» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» до таких відносяться особи учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та аналогічних законів інших держав колишніх республік СРСР.

ОСОБА_6 в установленому порядку визнано постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорії), що підтверджується посвідченням серії № НОМЕР_3 виданим безтерміново Рівненською облдержадміністрацією.

Таким чином, засуджений підпадає під дію п.«е» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» і до нього необхідно застосувати положення даного закону, звільнивши від покарання у виді позбавлення волі на підставі акту амністії.

Щодо заявлених у апеляційній скарзі захисника обвинуваченого вимог про відмову у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 (стягнення з ОСОБА_6 відшкодування заподіяної злочином потерпілому моральної та матеріальної шкоди), який судом першої інстанції задоволений частково, а саме 120 000 /сто двадцять тисяч/ гривень у відшкодування моральної шкоди та 124 552 /сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дві/ гривні 06 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином враховано вимоги розумності та справедливості, взято до уваги ступінь душевних страждання та завданий потерпілому фізичний біль, його додаткові зусилля на лікування отриманих травм у стаціонарному відділенні в лікарні (небезпечні для життя у момент заподіяння тяжкі тілесні ушкодження), судом враховано матеріальні збитки заподіяні злочином (що підтверджені документально), масштабність змін у житті потерпілого, а також матеріальний стан обвинуваченого. Відтак зазначені вимоги апелянта до задоволення не підлягають.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції,

викладені у вироку суду, щодо заявленого потерпілим цивільного позову відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованими, водночас, вимоги апелянта щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» є обґрунтованими, а тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України та ст.2 Закону України «Про застосування амністії в Україні», колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 змінити, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до засудженого ОСОБА_6 п. е ст.1 Закону України „Про амністію у 2016 році та звільнити його від відбування призначеного покарання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

__________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3