ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Cправа № 647/639/18 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-кп/819/400/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсоні кримінальне провадження №0001601 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шляхове Бериславського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
засуджено: за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 27 грудня 2017 року близько 22.30 години, перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки з ОСОБА_10 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс тому удар кулаком в область голови, від якого потерпілий упав на землю, після чого наніс йому не менше 10 ударів ногами, взутими у військові черевики (берці) в область обличчя, голови та кінцівок, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови та обличчя, крововиливів в м`які тканини голови і обличчя, крововиливів під оболонки головного мозку, забою головного мозку, синців обличчя, травматичної екстракції 4-х зубів на верхній щелепі праворуч, осколчастого перелому кісток носу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок отримання зазначених тілесних ушкоджень, що супроводжувалися розвитком значної крововтрати, настала смерть ОСОБА_10 ..

У поданій на вирок апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує, що жоден свідок не був очевидцем події, під час яких ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження. Показання свідка ОСОБА_11 викладені не в повному обсязі, ними не спростовано показання самого обвинуваченого, пояснення щодо наявності крапель крові на черевиках обвинуваченого не підтверджують факт заподіяння ним будь-яких ушкоджень, оскільки б вони виглядали не як краплі, а як плями. Також вказує про те, що свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні не надав жодних категоричних пояснень щодо того, які саме звуки чув з вулиці і його пояснення не спростовують показання обвинуваченого. Що до наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону вказує на те, що в порушення вимог ст.107 КПК України при проведенні слідчої дії та фіксуванні слідчого експерименту від 14.02.2018 року до протоколу додано оптичний диск з відеозаписом результатів вказаної слідчої дії, однак він не є оригіналом технічного носія і не міг бути використаний під час відео зйомки на портативну відеокамеру. Вказане свідчить про наявність сумнівів автентичності такого носія та допустимості протоколу проведення слідчого експерименту як доказу, крім того, упаковка конверта з диском, про що описано в протоколі з печаткою «для довідок», не відповідає наявній в матеріалах кримінального провадження «для довідок №37». Також указує на порушення вимог ст.100 КПК України при зберіганні речових доказів під час дослідження у судовому засіданні вилучених берців, оскільки в протоколі огляду місця події вказано, що речові докази опечатано печаткою «для пакетів№27», але досліджені речові докази під час судового розгляду були опечатані печаткою «для пакетів». На підставі викладеного наголошує про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 94, 370 КПК України під час оцінки доказів у вказаному кримінальному провадженні, жодними показаннями свідків не підтверджено вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочинного діяння. Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити відносно ОСОБА_8 виправдувальний вирок.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені захисником в апеляційній скарзі, просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або із порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, зокрема, допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідити протоколи слідчих дій, яким на його думку, судом першої інстанції не дано належної оцінки.

Враховуючи, що стороною захисту не наведено будь-яких обґрунтувань, які б вказували та те, що докази сторін обвинувачення та захисту були судом першої інстанції досліджені не повністю або з порушеннями, колегія суддів вважає, що підстави для повторного дослідження доказів та задоволення клопотання сторони захисту відсутні.

Зі змісту клопотання та апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 вбачається, що його доводи фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів та встановленими судом обставинами кримінального провадження у судовому рішенні.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що спричинили його смерть, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про його непричетність до вчинення інкримінованого злочину, а також аналогічні доводи сторони захисту в апеляційній скарзі, є непереконливими.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 , не визнаючи себе винним, не заперечував той факт, що він 27 грудня 2017 року за місцем свого проживання разом з потерпілим ОСОБА_10 вживали алкогольні напої. Допивши вино, почали розходитись, проте потерпілий перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, не міг самостійно йти, впав обличчям вниз біля забору та не рухався. Він почав допомагати встати йому, проте вони разом падали, він почав тягти ОСОБА_10 у напрямку хвіртки, витягши його за ворота, поклав його на землю, повернувся додому та ліг спати. Вранці прийшла сусідка та повідомила, що ОСОБА_10 лежить біля воріт в крові, викликали швидку та поліцію.

Він же, під час слідчого експерименту стверджував про те, що допомагав потерпілому піти після сумісного вживання алкоголю, той головою вдарився об ворота, під час допомоги він падав разом із потерпілим, при цьому той падав обличчям об землю і після цього він витяг ОСОБА_10 за ворота свого будинку, залишивши на землі.

Ці заперечення ОСОБА_8 проти обвинувачення були предметом перевірки в судовому засіданні та спростовуються детально наведеними у вироку доказами.

Обставини, за яких ОСОБА_8 заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, підтверджуються наступними доказами.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 28.12.2017 року о 06:45 год. вона йшла на автобусну зупинку повз будинок АДРЕСА_1 та побачила, що біля воріт лежить людина (потерпілий). Тоді вона зайшла, погукала ОСОБА_13 та повідомила про це. Тоді вони разом вийшли і викликали швидку допомогу. Також зазначила, що у дворі вона бачила каплі крові, а також каплі крові були на берцях.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що проживає через два будинки від будинку АДРЕСА_1 та ввечері 27 грудня 2017 року він знаходився за місцем свого проживання, звідки чув якісь глухі удари, які доносились зі сторони вказаного будинку. Йому здалось, що там бійка і він голосно крикнув у ту сторону щоб її припинити.

Показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що вона проживає у будинку АДРЕСА_1 разом з донькою, матір`ю та ОСОБА_8 (обвинуваченим). 27.12.2017 року ввечері ОСОБА_15 прийшов додому з потерпілим ОСОБА_10 , на кухні вони пили вино, а вона пішла спати. Вночі вона нічого не чула. Вранці до неї постукала сусідка і сказала, що біля воріт лежить чоловік (потерпілий). Вона вийшла, побачила ОСОБА_10 , який лежав на землі, у нього було обличчя і затилок в крові. Потім вони викликали швидку допомогу. В ході огляду місця події було вилучено штани та берці зі слідами крові, які належать ОСОБА_8 .. З приводу обстави події він їй сказав, що нічого не пам`ятає.

Показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтверджено факт наявності трупа ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_1 , де мешкає обвинувачений ОСОБА_8 ..

Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 про наявність плям крові на берцях обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які були понятими під час проведення огляду місця події 28.12.2017 року та за їх участю було вилучено речові докази, оглянуто ділянку біля будинку зі слідами крові.

Під час огляду місяці події від 28.12.2017 року на земельній ділянці біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, біля нього виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров. На території подвір`я виявлено плями бурого кольору, схожі на кров. В будинку виявлено штани чоловічі, які мають нашарування бурого кольору, берці чоловічі, на передній частині яких маються нашарування речовини темного кольору. (т.1 а.п. 174-180)

Наведені у вироку показання свідків узгоджуються між собою щодо обставин, за яких 27.12.2017 року потерпілий ОСОБА_10 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 вживали алкогольні напої, та обставин, за яких 28.12.2017 було виявлено труп ОСОБА_10 біля будинку, де мешкає обвинувачений ОСОБА_8 ,і вони не викликають будь-яких сумнівів щодо фактичних обставин справи, які є предметом дослідження під час судового розгляду, а тому їх обґрунтовано прийнято до уваги судом при ухваленні судового рішення.

Доводи захисника в апеляційній скарзі щодо неправильної оцінки судом показаній свідка ОСОБА_11 , позбавлені підстав.

Так, викладені у вироку пояснення свідка ОСОБА_11 щодо опису слідів крові на місці вчинення злочину та безпосередньо на берцях, які належать обвинуваченому ОСОБА_8 , та були вилучені в результаті огляду місця події працівниками поліції, не спростовують, а навпаки підтверджують обставини, за яких були виявлені сліди крові та взуття обвинуваченого, і жодним чином не спростовують того, що саме на берцях ОСОБА_8 наявні сліди крові.

Крім того, версія подій обвинуваченого ОСОБА_8 спростовується дослідженими висновками судово- медичних експертиз.

Висновками судово-медичної експертизи №139 установлено, що у потерпілого ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження, які виникли від дії тупих предметів за декілька годин до настання смерті та за ступенем тяжкості об`єднані в дві групи: забійні рани голови та обличчя, крововиливи в м`які тканини голови і обличчя, крововиливи під оболонки головного мозку, забій головного мозку, синці обличчя, травматична екстракції 4-х зубів на верхній щелепі праворуч, осколчастий перелом кісток носа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; крововиливи кистей рук та садна правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_10 настала від забійних ран голови та обличчя, крововиливів в м`які тканини голови і обличчя, крововиливів під оболонки головного мозку, забою головного мозку, синців обличчя, травматичної екстракції 4-х зубів на верхній щелепі праворуч, осколчастого перелому кісток носу, що супроводжувалися розвитком значної крововтрати.
Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий жив період часу, що обраховується годинами, при цьому можливість активних дій не виключається.
(т.1 а.п. 202, 203)

Висновком судово-медичної експертизи №177 від 29.12.2018 року підтверджено, що у обвинуваченого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден кистей рук, саден правої сідничної області, які виникли від дії тупих предметів або від зіткнення з ними на протязі 1-3 діб до огляду та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення в результаті одноразового падіння виключається.
(т.1 а.п. 211)

Висновком цієї експертизи підтверджено той факт, що ОСОБА_8 наносив удари руками.

Висновком судово-медичної експертизи №1/139 установлено, що з урахуванням характеру, кількості та локалізації виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, утворення їх у механізм та спосіб, указаних в протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 14.02.2018 року, виключається. Утворення тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_10 можливе в результаті нанесення на менш ніж 10 ударів ногами, взутими у військові черевики (берці) по голові та обличчю потерпілого ОСОБА_10
(т.1 а.п. 224, 225)

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 спростував пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що потерпілий ОСОБА_10 неодноразово падав обличчям на землю та вдарився головою, оскільки отримання такої кількості тілесних ушкоджень, зазначених у висновках судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_10 , внаслідок одного або декількох падінь з висоти свого зросту виключається. Крім того, отримання тілесних у виді травматичної екстракції 4-х зубів на верхній щелепі праворуч внаслідок одного або декількох падінь з висоти свого зросту є малоймовірним. Також експертом не було виявлено ознак перебування потерпілого ОСОБА_10 під впливом приступу епілепсії.
Тобто, версія обвинуваченого ОСОБА_21 щодо обставин, механізму та способу утворень тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , є неспроможної та не відповідає дійсності.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №11 від 11.01.2018 року ОСОБА_8 , є осудним.

Висновками судово-імунологічних експертиз №№11, 26, 27 встановлено, що на брюках і чоловічих чоботах (берцях), вилучених в ході огляду місця події, виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_10 .. Присутність в цих слідах крові ОСОБА_8 не виключається.
(т.1 а.п. 186-188, 191-193, 206-207)

Висновки вищевказаних експертиз не є суперечливими та узгоджуються між собою, якими підтверджено той факт, що ОСОБА_8 в ході сварки наносив удари руками на ногами, взути у військові черевики (берці), від яких на його кистях рук виникли садна, а на брюках та взуті залишилися сліди крові, які походять від потерпілого ОСОБА_10 , і ці фактичні дані узгоджується з показання свідка ОСОБА_12 , який чув глухі удари, які доносились зі сторони будинку, де мешкає обвинувачений ОСОБА_8 , якими спростовуються твердження сторони захисту про непричетність обвинуваченого ОСОБА_8 до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 ..
Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків указаних вище експертиз немає, вони базуються на дослідженні даних, що були отримані як під час досудового розслідування, так і судового розгляду за участю сторін обвинувачення та захисту, яким судом дано належну оцінку.

За участю сторін обвинувачення та захисту в судовому засіданні були оглянуті речові докази, а саме: марлеві тампони зі змивами, чоловічі штани та чоловічі чоботи (берці) з плямами темно-бурого кольору.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що саме в цих чоботах він був взутий 27.12.2018 року коли перебував разом з ОСОБА_10 на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні 13.12.2018 року судом безпосередньо досліджено всі речові докази, переглянуто відеозапис проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , який проведено 14.02.2018 року. Судовим розпорядником було озвучено відносно кожного доказу, який був предметом дослідження, наявність упаковки, контрольних талонів, і стороною захисту не вносилось під час дослідження доказів будь-яких зауважень щодо сумнівів в автентичності результатів слідчого експерименту, які зафіксовано на оптичному диску, який учасниками кримінального провадження переглянуто у судовому засіданні. Не заявлено про наявність жодних порушень під час огляду речових доказів берців, які належать обвинуваченому.

Доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, про порушення вимог ст.ст.100, 107 КПК України при проведенні слідчих дій, які захисник вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, є надуманими та не варті уваги. Результати слідчого експерименту, які зафіксовано на оптичному диску та відтворено за допомогою комп`ютерної техніки, відповідають вимогам ст.ст.107, 240 КПК України. Безпосередньо у протоколі проведення слідчої дії вказано, що відеозапис результатів проведення слідчої дії записано на диск, який наявний в матеріалах.

(т.1 а.п. 219-221)

Будь-яких істотних порушень, які є підставами для визнання даного доказу неналежним чи недопустимим, під час перевірки матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Невідповідність назв печаток, якими скріплено речові докази у кримінальному провадженні та описано в протоколах, не свідчить про наявність будь-якої підміни речових доказів і не викликає сумнівів у їх ідентичності. Всі речові докази досліджені безпосередньо у судовому засіданні та оголошено, що відсутні будь-які сліди порушення цілісності їх упаковки, що підтверджено під час прослуховування аудіо запису судового засідання від 13.12.2018 року. Наявність не точностей під час опису печаток не свідчить про недопустимість доказів в розумінні ст.ст.86, 87 КПК України, про що помилково вказує захисник.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності та допустимості доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.
Наведені вище докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин учинення ОСОБА_8 злочину, а тому суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які в своїй сукупності викривають обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, які обґрунтовано взято судом до уваги при ухваленні судового рішення.

У зв`язку з чим, доводи сторони захисту про те, що обвинувачення ґрунтується на неналежних, недопустимих, недостовірних та недостатніх доказах, не відповідають дійсності.

Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку позиції захисту обвинуваченого ОСОБА_8 про його непричетність до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , і обґрунтовано не прийняв її до уваги, оскільки вона суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються наведеними доказами, з яких випливає, що ОСОБА_8 умисно наніс чисельні удари руками та ногами, взутими в черевики (берці) по голові потерпілого ОСОБА_10 , чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, які потягли його смерть, що підтверджено висновками судово-медичних експертиз.
Також колегія суддів звертає уваги на неправомірну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , який після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, витягнув за ворота потерпілого ОСОБА_22 , який перебував у безпорадному стані та міг самостійно йти, залишив його на землі біля воріт на вулиці, не надавши тому допомоги, а сам повернувся додому та ліг спати. Наступного дня вранці біля воріт на вулиці, де ОСОБА_8 залишив потерпілого ОСОБА_22 , було виявлено його труп.

Аналіз наведених вище доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_8 в ході сварки умисно наніс численні удари руками та ногами, взутими в черевики (берці) по голові потерпілого ОСОБА_10 , чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

Отже, усі обставини кримінального провадження судом досліджені всебічно, повно, об`єктивно, зібраним доказам у їх сукупності дана належна оцінка, на підставі яких, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, за який він засуджений, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України.

Тому, викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невинуватість ОСОБА_8 є такими, що не відповідають дійсності.

З матеріалів провадження вбачається, що в ході досудового розслідування та судового розгляду були встановлені і досліджені всі обстави, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, перевірялася позиція захисту обвинуваченого про його невинуватість шляхом допиту потерпілої, свідків, показання яких мають значення для висновків суду, дослідження даних протоколів слідчих дій, висновків експертиз, безпосереднє дослідження речових доказів, яким дано належну оцінку у вироку.
Крім того, після з`ясування обставин та перевірки їх доказами, клопотань щодо необхідності з`ясування інших невстановлених досудовим розслідуванням обставин вчинення злочину, сторона захисту не заявляла.
Порушень кримінального процесуального закону, зокрема й права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист при збиранні, досліджені доказів, розгляді клопотань, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченого та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду не виявлено.

У зв`язку з чим, підстав для скасування вироку та ухвалення нового виправдувального вироку, як про це ставить питання захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.
Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, дані про його особу, який за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставиною, що обтяжує покарання, визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і з урахуванням цих конкретних обставин, суд обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.121 КК України, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для скасування вироку чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга сторони захисту має бути залишена без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2