УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0001420 від 28.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 129, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про тимчасовий доступ до речей та документів.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2007 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обману, а саме грошовими коштами громадян, для реалізації якого, останній у колі своїх знайомих у період 2007 року, отримував у борг грошові кошти та частково повертав.

Так, у період з квітня по травень 2007 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , стало відомо про наявність у грошових коштів у ОСОБА_6 , отриманих його цивільною дружиною ОСОБА_7 , внаслідок продажу приміщення закладу громадського харчування, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , неодноразово звертався до ОСОБА_6 з проханням позичити грошові кошти для надання позики іншим фізичним особам та отримання від цього відсотків, на що ОСОБА_6 , будучи впевненим у доброчесності ОСОБА_5 та цілковито йому довіряючи, надав свою згоду.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 06.12.2007 у денний час дня, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні Одеського відділення Акціонерного банку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 100 000 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення за курсом НБУ склало 506 000 гривень із строком повернення грошових коштів до 06.06.2008.

Маючи намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , та заздалегідь розуміючи, що взяті на себе зобов`язання перед ним, не будуть виконані, ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_6 договір позики від 06.12.2007 та власноруч написав боргову розписку від 06.12.2007, а також власноруч зробив відповідний запис у блокноті, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи №198 від 02.08.2019.

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 100 000 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення за курсом НБУ склало 506 000 гривень, ОСОБА_5 звернув їх на свою користь, а при наявності реальної можливості повернення грошових коштів у строк до 06.06.2008, не повернув борг ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Продовжуючи подальшу реалізацію свого злочинного наміру спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , незважаючи на реальну можливість повернення грошових коштів у строк до 06.06.2008, ОСОБА_5 грошові кошти у зазначений строк не повернув, посилаючись на тяжку хворобу та тимчасову відсутність грошових коштів.

У подальшому, з метою отримання можливості аргументувати причину подальшого неповернення грошових коштів, ОСОБА_5 під приводом надання можливості отримати ОСОБА_6 грошової винагороди за юридичне супроводження у правовій галузі та сфері продажу нерухомого майна, а саме: спірних підвальних приміщень розташованих у будинку АДРЕСА_3 , в якому ОСОБА_5 на той час проживав та був власником квартири АДРЕСА_4 схилив останнього на укладання договору про спільну діяльність.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_5 з метою приховання факту отримання грошових коштів від ОСОБА_6 , увійшовши в довіру останньому, схилив ОСОБА_6 до знищення договору позики від 06.12.2007 та розписки щодо фінансових зобов`язань перед останнім.

Продовжуючи і далі реалізацію свого злочинного наміру, направленого на не повернення грошових коштів ОСОБА_6 , 06.04.2009 ОСОБА_5 власноруч підписав договір позики та розписку про отримання грошових коштів у сумі 100 000 доларів США (що згідно курсу НБУ склало 770 000 гривень) з терміном повернення грошових коштів у строк до 06.10.2009, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 135 від 31.05.2019.

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 100 000 доларів США, що згідно курсу НБУ склало 770 000 гривень), ОСОБА_5 звернув їх на свою користь, і при наявності реальної можливість повернення грошових коштів у строк до 06.10.2009, ОСОБА_5 грошові кошти не повернув ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.

21.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, встановлено, що 19.05.2019 року ОСОБА_5 виїхав за межі території України та до теперішнього часу не повернувся.

Слідчий зазначає, що у органу досудового слідства виникла необхідність отримання тимчасового доступу до документів у паперовому та електронному вигляді (у вигляді усіх відсканованих документів), що передбачено наказом Міністрества юстиції України від 18.11.2016 №3267/5 «Про затвердження Порядку формування та зберігання реєстраційних справ» та подальшого вилучення належним чином завірених копій документів, які стали підставою для реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_5 .

Крім того, слідчий вказує на те, що вказані документи є речовими доказами, а саме: матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

В судове засідання слідчий не з`явилась, відповідно до матеріалів клопотання була сповіщена належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до вимог статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до приписів ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як вбачається з клопотання слідчого, останній при зверненні до слідчого судді, обмежився загальними посиланнями на норми КПК України, що регулюють питання тимчасового доступу до речей і документів.

Однак, в клопотанні, крім загальних фраз, не зазначено, яке саме мають значення документи для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Матеріалами, наданими з клопотанням, слідчим не доведено достатніх підстав вважати, що зазначені в клопотанні документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також, слідчим не доведено того, що зазначені в клопотанні речі і документи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Таким чином, враховуючи, що слідчим в своєму клопотанні не було обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

Вказане клопотання можливо розглянути без виклику осіб, у володінні яких знаходяться зазначені у клопотанні слідчого документи.

Керуючись ст.ст. 160, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0001420 від 28.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 129, ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1