єун. №397/820/18
провадження № 1-кп/389/279/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 04.06.2018 року стосовно
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України судимості не має,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.
04.06.2018 року близько 07.30 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували біля будинку АДРЕСА_1 , який належить останній, де між ними виникла сварка з приводу того, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння мав намір пройти на територію домоволодіння ОСОБА_5 . В той момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, на грунті раптово виниклих відносин, доводячи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 до кінця, металевим лезом коси, яку взяв з собою заздалегідь, наніс один замашистий розмах косою по лівому плечу ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел та скориставшись фізичною перевагою над потерпілою, наніс два замашистих удари дерев`яною частиною держака від коси по лівій кісті руки потерпілої. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді ран на лівому плечі в верхній третині та закритого крайового перелому основи нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №38 від 14.06.2018 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнав та пояснив, що між ним та ОСОБА_5 склалися неприязні відносини і 03.06.2018 року потерпіла його вдарила. Наступного дня у них знову виник конфлікт, в ході якого він декілька раз держаком складеної коси наніс їй удари по задній частині тулубу, але факт спричинення потерпілій тілесних ушкоджень лезом коси, - заперечує, оскільки косу він тримав в руках в зложеному стані. Звідки у потерпілої тілесні ушкодження пояснити не може, просить себе виправдати.
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина в скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 надала суду покази, відповідно до яких 04.06.2918 року між нею та обвинуваченим виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 лезом коси, яку тримав в руках, наніс їй один удар в область лівого плеча, а потім два удари держаком від коси по лівій руці. Від вказаних дій обвинуваченого вона отримала тілесні ушкодження, з приводу чого перебувала в лікарні на лікуванні.
Свідок ОСОБА_6 надала суду покази, відповідно до яких вона на прохання обвинуваченого надала йому косу щоб він покосив траву біля свого будинку. Коса перебувала у користуванні ОСОБА_4 близько двох тижнів. Потім він повернув косу в такому ж самому стані, як вона давала йому. Працівники поліції потім оглянули цю косу, про шо склали документи.
Також вина ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами.
Заявою ОСОБА_5 (т.2 а.с.3), - відповідно до якої остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 по факту спричинення їй тілесних ушкоджень;
Згідно висновку експерта №38 (т.2 а.с.16), - на тілі ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді ран на лівому плечі в верхній третині та закритого крайового перелому основи нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №38 від 14.06.2018 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.
Протоколом проведення слідчого експерименту (т.2 а.с.26-29), в ході якого потерпіла ОСОБА_5 показала і розповіла як та при яких обставинах їй були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_4 .
Протоколом проведення слідчого експерименту (т.2 а.с.46-49), в ході якого підозрюваний ОСОБА_4 показав і розповів як та при яких обставинах він вчинив кримінальне правопорушення.
Згідно висновку експерта №47 (т.2 а.с.56-57), - механізм утворення ран на лівому плечі в верхній третині та закритого крайового перелому основи нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті, які мали місце у ОСОБА_5 не суперечить механізму утворення даних ушкоджень, на які вказують потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 в протоколах проведення слідчих експериментів за їх участю.
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Наведені докази не викликають сумніву, є достовірними, належними та допустимими, зібрані в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази по справі, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а його дії кваліфіковані правильно.

Суд не приймає до уваги покази обвинуваченого про те, що він не наносив удар потерпілій лезом коси, оскільки вони спростовуються показами потерпілої та висновком експерта щодо механізму та тяжкості тілесних ушкоджень, що малися на тілі ОСОБА_5 . Покази потерпілої ОСОБА_5 логічні, послідовні та повністю співвідносяться з дослідженими доказами, висновками експертиз, протоколами слідчих дій.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, що він не має судимості, негативно характеризується за місцем проживання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, відсутність обставин, які як пом`якшують так і обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до обвинуваченого положення ст.75 КК України.
При вирішенні питання щодо покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.76 КК України, судом взято до уваги досудову доповідь органу пробації відносно обвинуваченого, зокрема викладену в ній соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, з рекомендацією щодо застосування до обвинуваченого пробаційної програми.
Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 2) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази по кримінальному провадженню (т.2 а.с.24-25) косу, яку передано на зберігання ОСОБА_6 , залишити останній як їй належну.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1