ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2124/19 Справа № 206/4368/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000037 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровськ, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, останній раз:
- 23.08.2018 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачена не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію її дій, просить вирок суду змінити, та зменшити їй призначений судом першої інстанції строк покарання.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2018 року, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; також вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, обвинувачена ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимою за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності на шлях виправлення не стала і повторно вчинила новий корисливий умисний злочин за наступних обставин:
05.06.2018 року приблизно о 16.00 годині ОСОБА_8 з метою збору металобрухту прибула до залізничної станції «Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташована в Самарському районі м. Дніпро, де проходячи по території парку «Л» на колії №11 поруч з колісною парою вантажного вагону №66228875 побачила один залізничний гальмівний башмак №45000 Н-198. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме залізничного гальмівного башмака №45000 Н-198.
05.06.2018 року приблизно о 16.05 годин ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи корисливий злочин повторно, діючи таємно, умисно витягла з-під колісної пари вагону №66228875 залізничний гальмівний башмак №45000 Н-198, що належить СП «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» станція "Нижньодніпровськ - Вузол" РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та з місця скоєння злочину зникла, спричинивши ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду в розмірі 302 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність її вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості злочину; дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2017 року позбавлена батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, визнання вини; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Крім того, колегія суддів вважає, що підстав для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 69 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину, а також особи обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, ОСОБА_8 не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченій ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення.
Між тим, колегією суддів встановлено, що, в резолютивній частині вироку, суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.70 КК України послався як на часткове складання призначених покарань, так і на часткове приєднання невідбутого покарання, однак останнє посилання не передбачене нормами ч.4 ст.70 КК України, оскільки призначення покарання шляхом приєднання можливе тільки при призначенні покарання за сукупністю вироків, що передбачено ч. 1 ст. 71 КК України, таким чином вирок суду, на підставі п.4 ч.7 ст.408 КПК України, підлягає зміні, з виключенням із резолютивної частини вироку посилання на часткове приєднання невідбутого покарання як зайвого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року задовольнити частково.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання на часткове приєднання невідбутого покарання як зайве.

Вважати засудженою ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, вважати ОСОБА_8 засудженою за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, за цим вироком та за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2018 року, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4