Справа № 442/8257/18
Провадження № 1-кп/442/105/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001981 від 14.09.2018 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобича Львівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.03.1995 Дрогобицьким районним судом Львівської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років виправних робіт без позбавлення волі; 06.10.1997 Дрогобицьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 81, ч.1 ст. 89, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна; 02.02.2001 Дрогобицьким міським судом за ч. 2 ст.141, 102, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного майна; 01.03.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України на строк до 7 років позбавлення волі, -

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

- з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

- його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

- потерпілого - ОСОБА_6 ,

встановив:
Судом визнано доведеним, що 14.09.2018 приблизно о 20.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у належній ОСОБА_7 квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, під час сварки із ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс йому один удар ножем в ділянку живота, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення з пошкодженням брижі сліпої кишки, сальника, прямого м`язу живота, масивної внутрічеревної кровотечі, геморагічного шоку ІІІ-ІV ступенів з розташуванням колото-різаної рани в ділянці епігастрію справа, яке згідно висновку експерта №484 від 27.11.2018 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що було небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав. Пояснив, що він 14.09.2018 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 перебували в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 . Там розпивали спиртні напої. Пізніше до них приєднався ОСОБА_6 . Коли той почав чіплятись до його дружини, яка є інвалідом І групи А, не ходячою, він, щоб захистити її вступив з ним у бійку. ОСОБА_6 накинувся на нього, вдарив пляшкою по голові і коли намагався вдарити його вдруге, він вихопив ніж, і той наткнувся на нього. Діяв, виключно, в інтересах своєї дружини, яка є беззахисною. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо його не карати.

Незважаючи на визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина доводиться наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який вказав суду, що 14.09.2019 близько 16.00 год., прийшов до ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_2 . Там був ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , які розпивали спиртні напої. Він приєднався до них. Через деякий час ОСОБА_3 почав звинувачувати його в тому, що він колись чіплявся до ОСОБА_10 і між ними виникла сварка. ОСОБА_3 схопив ніж і вдарив його в живіт. Прощає підсудного, просить суворо його не карати.

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який вказав суду, що 14.09.2019 по місцю свого проживання разом з ОСОБА_3 та його цивільною дружиною ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Близько 16.00 год. до них приєднався ОСОБА_6 . Через деякий час між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт, через те, що ОСОБА_3 почав звинувачувати ОСОБА_6 , що той колись чіплявся до ОСОБА_10 . ОСОБА_3 схопив ніж і вдарив ОСОБА_6 в живіт. Він побачив на його животі кров. Після цього викликали поліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що 14.09.2018 перебувала в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 . Після обіду до них прийшов ОСОБА_6 . Останній почав чіплятись до неї. Оскільки вона є інвалідом І групи А, не ходячою, то не могла себе захистити. ОСОБА_3 почати захищати її і ОСОБА_6 вдарив його пляшкою по голові. Коли ОСОБА_6 намагався його вдруге вдарити пляшкою, біг на нього, ОСОБА_3 вихопив ніж і той потрапив йому в живіт.

Крім цього, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину доводиться письмовими доказами, дослідженими судом:

- протоколом обшуку від 14-15.09.2018, об`єктом якого була кв. АДРЕСА_2 в ході якого вилучено ніж зі слідами РБК, фрагменти рушника, «вирізки з килиму»;

- висновком експерта №332/2018ц від 22.11.2018, згідно якого кров на клинку ножа, вилученого 14.09.2018 в квартирі АДРЕСА_2 може походити від потерпілого ОСОБА_6 ;

- висновком експерта № 431 від 15.09.2018, згідно якого будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не виявлено;

- висновком експерта № 1339/2018-ім від 04.10.2018, згідно якого в слідах на фрагменті рушника, чотирьох фрагментах синтетичної тканини ( «вирізки з килиму») зі спальної кімнати, вилучених в ході проведення невідкладного обшуку, що проводився у квартирі АДРЕСА_2 виявлено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 ;

- висновками експертів №484 від 15.09.2018 та № 497 від 28.11.2018, згідно яких у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення з пошкодженням брижі сліпої кишки, сальника, прямого м`язу живота, масивної внутрічеревної кровотечі, геморагічного шоку ІІІ-ІV ступенів з розташуванням колото-різаної рани в ділянці епігастрію справа, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що було небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вищевказані докази є належними та допустимими, і в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суд не надає віри показам ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_11 про те, що потерпілий наніс йому удар пляшкою по голові, оскільки такі спростовуються свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , а також висновком експерта № 431 від 15.09.2018, згідно якого будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не виявлено. Будь-яких мотивів, які б свідчили, що потерпілий та свідок такі показання давали з метою оговорити обвинуваченого, судом не встановлено. Вказані показання потерпілого та свідка у своїй сукупності є логічними та послідовними, знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку з іншими переліченими вище та зібраними по справі доказами.

Таким чином, детальний аналіз наявних у справі доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що вина ОСОБА_3 повністю підтверджена дослідженими судом доказами.

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому, до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття, стан здоров`я обвинуваченого ( інвалід ІІІ групи).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, посередню характеристику за місцем проживання, те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а тому суд вважає, що перевиховання ОСОБА_3 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 залишити попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши арешти, накладені ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з 15.09.2018, тобто з часу затримання.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази:

- джинсові штани блакитного кольору, сорочку чорну в квадратики сіро-голубого кольору, вилучені 17.09.2018 року в ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, які зберігаються в камері схову Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_3 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19.09.2018.

- хустину-шарф оранжевого кольору, штани сірого кольору, футболка біло-синього кольору, в клітинку, які на собі мають сліди речовини бурого кольору, вилучені згідно протоколу огляду місця події від 15.09.2018 року з КНП «Дрогобицька міська лікарня» Дрогобицької міської ради Львівської області, які належать ОСОБА_6 та зберігаються в камері схову Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 17.09.2019.

- вирізку з рушника з плямами РБК, три вирізки з килиму спальної кімнати, два ножі та лезо, виявлені під матрасом та дерев`яним бильцем, ніж зі слідами РБК, які вилучені в ході здійснення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 15.09.2018.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1