Провадження № 11-сс/4820/423/19
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з держаною установою «Хмельницький слідчий ізолятор» матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 19 лютого 2015 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 серпня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 серпня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене з заступником начальника відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, приватного підприємця, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.355, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України, по 30 вересня 2019 року включно, без можливості внесення застави.
Ухвала діє по 30 вересня 2019 року включно.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він вирішив збагатитися шляхом незаконного заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством до потерпілого. Для реалізації задуманого, ОСОБА_8 вибрав для вчинення розбійного нападу мешканця м. Славута Хмельницької області ОСОБА_11 , з яким у нього тривалий час існують неприязні відносини.
Достовірно знаючи про наявність коштів та цінностей у ОСОБА_11 , ОСОБА_8 вирішив незаконно заволодіти на свою користь його майном. Розуміючи, що самотужки він не зможе заволодіти майном потерпілого, ОСОБА_8 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, залучив до вчинення злочину мешканців міста Києва ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вступивши з ними у попередню змову. Домовившись про зустріч в м. Славута Хмельницької області, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у невстановленому місці придбали вогнепальну зброю та на автомобілі останнього «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , 17.02.2015 приїхали в м. Славута, де зустрілися з ОСОБА_8 .
Під час зустрічі в готелі «Ковчег», що знаходиться в с. Крупець Славутського району Хмельницької області по вул. Б. Хмельницкого, 2-а на автомобільній дорозі "Славута - Нетішин" (Р05), ОСОБА_8 повідомив іншим учасникам вказаної групи про наявність грошових коштів та матеріальних цінностей в громадянина ОСОБА_15 , про особисті неприязні стосунки з останнім та розповів про місце перебування потерпілого, маршрут його руху тощо.
В подальшому учасники вказаної групи, за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, з корисливих мотивів та мети, із спонукань незаконно збагатитись самому та збагатити інших осіб за рахунок чужого майна, шляхом вчинення ряду протиправних дій спрямованих на вимогу про подальшу передачу чужого майна, з погрозою фізичного насильства над потерпілим та застосуванням такого насильства, розподілили між собою ролі під час вчинення злочину, визначивши при цьому, що ОСОБА_8 вкаже на особу потерпілого, його місце перебування під час вчинення злочину, а ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 виступлять безпосередніми виконавцями вчинення злочину.
18.02.2015, в ранковий час, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 на вказаному вище автомобілі, приїхали до відділення «Приватбанку», що знаходиться неподалік ринку м. Славута Хмельницької області. Припаркувавши автомобіль, усі четверо вийшли з салону автомобіля та пішли в напрямку ринку. Близько 10:50 год. цього ж дня, перебуваючи на ринку, що по провул. Робітничому, 1 в м. Славута Хмельницької області, ОСОБА_8 вказав іншим учасникам групи на особу потерпілого ОСОБА_11 , який перебув на території ринку та спілкувався зі своїми знайомими. В подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підійшли до потерпілого ОСОБА_11 та погрожуючи фізичним насильством, демонструючи вогнепальну зброю, застосувавши фізичне насильство, яке проявилося у заламуванні рук останнього, змусили останнього підкоритися їх волі та не чинити опору. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , застосовуючи фізичне насильство, повели потерпілого з території ринку до свого автомобіля. Слідом за ними пішов ОСОБА_8 , спостерігаючи за даними подіями та контролюючи процес поміщення потерпілого в автомобіль ОСОБА_14 . ОСОБА_13 в цей час залишився на території ринку, з метою стримування знайомих потерпілого, щоб останні не змогли йому допомогти.
Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 посадили потерпілого в автомобіль на заднє сидіння та утримували останнього в салоні певний період часу. Далі, коли до автомобіля підійшов ОСОБА_13 , то учасники даної групи узгодили між собою подальший план дій, який полягав у тому, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі останнього поїдуть у зазначене ОСОБА_8 місце, а саме до території колишнього тваринницького комплексу, що знаходиться в с. Крупець Славутського району Хмельницької області, а ОСОБА_8 та ОСОБА_12 під`їдуть до них пізніше.
В подальшому, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та потерпілий на автомобілі «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , поїхали з вказаного місця в напрямку автовокзалу та виїзду з міста Славута. Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , продовжили погрожувати фізичною розправою потерпілому та вимагати в останнього грошові кошти.
В подальшому, приїхавши до території колишнього тваринницького комплексу, що неподалік с. Крупець Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_14 зупинив автомобіль біля лісу. Через деякий час, до вказаного місця на невстановленому автомобілі до них під`їхали ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Після цього, учасники групи наказали вийти з автомобіля потерпілому.
Перебуваючи за межами автомобіля, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , погрожуючи фізичним насильством, демонструючи вогнепальну зброю та застосовуючи фізичне насильство до потерпілого, яке проявилося в нанесенні ударів руками та ногами по тулубу потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, синця лівої підлопаточної ділянки спини, які відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості та здійснили напад на ОСОБА_11 та відкрито заволоділи його майном, а саме: грошима в сумі 130000 гривень, грошима в сумі 5000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 150000 гривень, орденом «Вітчизняної війни», вартістю 50 гривень, орденом «За мужність», вартістю 40 гривень, золотою каблучкою, вагою 2,5 г, вартістю 1500 гривень, золотою каблучкою, вагою 1,7 г, вартістю 1020 гривень, золотою каблучкою, вагою 2,7 г, вартістю 1620 гривень, золотою каблучкою, вагою 3,2 г, вартістю 1920 гривень, золотою обручкою, вагою 2,01 г, вартістю 12600 гривень, золотою каблучкою, вагою 1,5 г, вартістю 900 гривень, парою золотих сережок, вагою 1,7 г, вартістю 1020 гривень, золотим браслетом, вагою 3 г, вартістю 1800 гривень, золотим ланцюжком, вагою 13,5 г, вартістю 7800 гривень, золотим ланцюжком, вагою 6,7 г, вартістю 4020 гривень, оперативною шкіряною кобурою до пістолета, вартістю 260 гривень та пістолетом марки «ПАШ-790», калібру 9 мм, № НОМЕР_2 , вартістю 9000 гривень.
Після цього, потерпілого ОСОБА_11 , знову посадили в автомобіль та відвезли його в м. Нетішин Хмельницької області, де висадили біля зупинки громадського транспорту та поїхали в невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , за попередньою змовою між собою, із застосуванням фізичного насильства, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 312210 гривень.
14.08.2019 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та його дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.355, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.05.2019 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.
В подальшому, в межах досудового розслідування, даний запобіжний захід продовжено по 03.09.2019 включно.
21.8.2019 слідчим суддею строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 03.10.2019.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що на даний час продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства над потерпілим та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, обставини вчинення злочину свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_8 .
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з визначенням розміру застави. При цьому вказує, що в своїй ухвалі, зазначаючи про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя не врахував того, що злочин щодо потерпілого був вчинений ще в лютому 2015 року, і саме з того часу потерпілому, як і органам досудового розслідування було відомо участь у ньому підозрюваного ОСОБА_8 , який весь час до свого затримання лише в травні 2019 року проживав за своєю постійною адресою в с. Крупець Славутському районі Хмельницької області і будь-яких дій по можливому переховуванні від правоохоронних органів не здійснював. Крім того зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що по матеріалах досудового слідства, ОСОБА_8 вказував про наявність у потерпілого по відношенню до нього цивільно-правових зобов`язань за рішенням судів, які той близько 5 років не виконував, що і стало причиною здійснення відносно останнього протиправних дій, про що у своїх заявах слідству неодноразово підтверджував і сам потерпілий ОСОБА_11 та наголошував про його примирення з ОСОБА_8 станом на сьогоднішній день та про відсутність будь-яких матеріальних та моральних претензій. Звертає увагу і на те, що слідчий суддя взагалі не врахував, що ОСОБА_8 має сталі сімейні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання в с.Крупець Славутського району, де проживає з своїми двома синами, одного з яких продовжує утримувати та за договором оплачує його навчання у ВУЗІ, під час розгляду клопотання подавалися медичні довідки, в яких зафіксовано ряж важких захворювань, на які страждає ОСОБА_16 . Акцентує увагу і на те, що іншим підозрюваним за ч.4 ст. 187 КК України по даній справі рішенням слідчого судді було визначено розмір застави, і після їх звільнення з під варти, будь-яких даних про можливий їх вплив на потерпілого чи свідків по справі у правоохоронних органів не має, проте ОСОБА_8 продовжує перебувати під вартою і слідчим суддею щоразу відмовляється у визначенні розміру можливої застави.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, слідчого, який наполягав на продовженні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді від 21 серпня 2019 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 03 жовтня 2019 року.

Органами досудового розслідування, 28 травня 2019 року ОСОБА_8 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства над потерпілим та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, обставини вчинення злочину свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_8 , обґрунтовано прийшов до висновку, що зазначені ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Продовжений слідчим суддею строк тримання ОСОБА_8 під вартою до 03 жовтня 2019 року включно, не виходить за межі строку досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість

ОСОБА_8 , тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження його ізоляції від суспільства.

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Не впливають на законність ухвали слідчого судді твердження апеляційної скарги про те, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином зазначена норма КПК України не зобов`язує слідчого суддю визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а надає право не визначати розмір застави.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що ухвала слідчого судді та клопотання слідчого не містить жодного обґрунтування неможливості застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів є безпідставними, оскільки питання про зміну запобіжного заходу не може розглядатися в межах клопотання про продовження строку тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 серпня 2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді