Справа № 305/301/18
Провадження по справі 1-кп/305/95/19
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

15.10.2019 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №1-кп/305/95/19, внесеного до ЄРДР за № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 1-кп/305/95/19, внесене в ЄРДР за № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 26.02.2018 року по вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, а ухвалою Рахівського районного суду від 21.05.2018 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

У судове засідання не з`явилися свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина їх неявки суду не відома.

Прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 висловив думку про необхідність відкладення судового засідання по розгляду даного кримінального провадження через неявку в судове засідання свідків та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу, обраного ухвалою суду від 02.01.2018 року, який продовжувався ухвалою Рахівського районного суду до 18.10.2019 року, оскільки ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, свідки по даній справі ще не допитані, а отже обвинувачений перебуваючи на волі зможе впливати на них та вчиняти дії на протидію розслідуванню. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, приховали одне зі знарядь вчинення злочину та місцем проживання ОСОБА_4 , а також протягом трьох діб приховували вчинення ними кримінального правопорушення. Крім того, обвинуваченому відомо, що за вчинення даного кримінального правопорушення він може бути засуджений до позбавлення волі, на підставі чого він може переховуватись від суду, з метою уникнення покарання. Крім того, в обвинуваченого відсутні постійні доходи, у зв`язку з чим він, перебуваючи на волі, зможе задовольнити свої потреби незаконно, вчиняючи корисливі злочини, скоїти інше кримінальне правопорушення. Соціальні зв`язки ОСОБА_4 є незначними, оскільки він не одружений, ніде не працює та не навчається. Отже, ризики, які були враховані судом при обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу на даний час не втратили свою актуальність, тому вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної його поведінки. У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою щодо ОСОБА_4 спливає, а підстав для зміни йому запобіжного заходу немає, тому просить вирішити питання про продовження строку тримання під вартою на два місяці.

Мотивоване клопотання про продовження строку запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 прокурор подав до суду 11.10.2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували щодо відкладення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо відкладення судового засідання, однак заперечили щодо продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають, що достатнім може бути запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого висновку.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

Зі змісту ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,..." чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.01.2018 року у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду даного кримінального провадження Рахівським районним судом Закарпатської області строк тримання під вартою продовжувався декілька разів, з остаточною дією ухвали по 18 жовтня 2019 року.

На даний час судове засідання вже тричі було відкладено через неявку в судове засідання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на допиті яких наполягає прокурор, судові повістки про виклик даних свідків були повернуті до суду, оскільки зазначені свідки виїхали, даних у суду про орієнтовну дату повернення цих свідків немає, а прокурор, у свою чергу, не забезпечив зазначених свідків у судове засідання.

Крім того, ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 197 КПК України щодо сукупного строку тримання під вартою не більше дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, утримується під вартою понад рік.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Європейським судом 15.12.2016 року прийнято рішення «Ігнатов проти України» (заява № 40583/15), де констатував порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі «законності»; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно зі ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків". Отже, визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п.1 ст.5 Конвенції.

Отже, враховуючи обставини справи, а саме: обвинувачений утримується під вартою понад дванадцять місяців, суду не надано реальних доказів того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які взагалі відсутні за місцем свого проживання і дата повернення їх не відома, останній має постійне місце проживання, а тому суд вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зі змісту ч.3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід змінити з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці.

Керуючись ст.ст. 176-179, 201, 202, 205, 309, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Судове засідання відкласти на 05.12.2019 року на 14.00 год в залі судових засідань Рахівського районного суду Закарпатської області.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , строком на два місяці, починаючи з 15.10.2019 року до 14.12.2019 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що обов`язки покладаються на нього на строк до 14.12.2019 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Рахівському відділенню поліції Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду, на підставі рішення Конституційного суду України, протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1