ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3120/19 Справа № 176/1192/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000055, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 листопада 2019 року включно.
При продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі строком від 3 до 6 років, інкримінований корисливий умисний злочин вчинено під час іспитового строку, а отже обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує, що останній не вчинить інших кримінальних правопорушень або не буде переховуватись від суду. Суд першої інстанції також врахував те, що ОСОБА_5 був оголошений в розшук у рамках іншого кримінального провадження. Таким чином, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та існують на даний час.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. При цьому зазначив, що має двох дітей, які потребують його піклування.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Апеляційний суд, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі та, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який останній вчинив в період іспитового строку, а тому наявні підстави існування ризиків вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та переховування від суду.

При продовженні строку дії запобіжного заходу, суд першої інстанції об`єктивно взяв до уваги те, що відповідно до листа Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 був оголошений в розшук у рамках кримінального провадження №0001380 за ч.3 ст. 185 КК України. Згідно довідки Привільнянської сільскої ради Солонянського району від 13.05.2019 року №309 ОСОБА_5 за адресою реєстрації не проживає, проживав в АДРЕСА_2 , але близько трьох років не проживає, місце перебування його невідоме.
Апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, вчинив інкримінований йому стороною обвинувачення злочин в період іспитового строку, міцних соціальних зв`язків не має. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на теперішній час, судом не встановлено. Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою з метою уникнення ризиків вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та переховування від суду.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000055, щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4