Справа № 742/712/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/606/19
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.05.2019 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2018 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 06 вересня 2018 року за ч.1 ст.307 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на три роки,-

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Прилуцьким міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України подано до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 і направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком суду до позбавлення волі та звільненим від його відбування з випробуванням та покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з якими його було ознайомлено під підпис, двічі без поважних на те причин, не з`явився на реєстрацію до органу пробації. Також відносно ОСОБА_7 були винесені постанови про адміністративні правопорушення за ч.4 ст.126, ч.3 ст.130, КУпАП і накладено на нього штрафи в розмірі 40800 грн. та 510 грн., відповідно. Крім того, станом на 08 лютого 2019 року ОСОБА_7 не повідомив органу пробації відомості щодо офіційного працевлаштування або перебування на обліку Прилуцького ЦНЗ, як безробітного, а також здійснював виїзд за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації в період з 04 жовтня 2018 року по 05 жовтня 2018 року на пункті пропуску Славутич, після набрання вироком 06 вересня 2018 року законної сили.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.05.2019 року клопотання органу пробації було задоволено, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлено його для відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк покарання обчислюється з моменту взяття під варту ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002011 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто з 05 лютого 2019 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що судом встановлено систематичне невиконання ОСОБА_7 покладених на нього судом обов`язків, як про це зазначено у клопотанні органу пробації, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, те, що він легковажно відноситься до відбування покарання, що він злісно порушує обов`язки покладені на нього судом та умови відбування покарання, тому суд дійшов висновку, що подання Прилуцького міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_7 після застосування до нього 04.01.2019 року застереження у зв`язку з неявкою на реєстрацію 26.12.2018 року справно виконував усі покладені на нього обов`язки та не допускав суттєвих порушень. 28.01.2019 року несвоєчасно явився на реєстрацію, оскільки не встиг до закінчення робочого дня прибути до органу пробації, оскільки був відсутній у місті, про що ОСОБА_7 у телефонному режимі повідомляв інспектора і з`явився наступного дня. Жодних порушень він більше не допускав. Стосовно адміністративних правопорушень зазначає, що засудженим вчинені адміністративні правопорушення лише у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Правопорушень, які могли б свідчити про злісне не бажання ставати на шлях виправлення, зокрема, такі, що посягають на громадський порядок та безпеку чи встановлений порядок управління ОСОБА_7 жодного разу не вчиняв. Також вказані правопорушення були вчинені ще до застосування до нього попереджень. Вказує, що з цього приводу необхідно проводити профілактичні бесіди, чого зроблено не було. Зазначає, що виїзд за кордон ОСОБА_7 тривав півтори години і мав місце ще до взяття його на облік в органах пробації, де він почав перебувати тільки з 26.10.2018 року, а також ще до роз`яснення йому порядку та умов відбування покарання з випробовуванням і покладених на нього судом обов`язків, що було зроблено лише 19.11.2018 року. З огляду на викладене, вважає, що орган пробації передчасно вніс на розгляд суду подання, оскільки після застосування 29.01.2019 року відносно засудженого письмового попередження одразу звернувся до суду з поданням, хоча в цей період ОСОБА_7 не допускав ніяких порушень.

Заслухавши доповідача, адвоката та засудженого, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та вмотивованим, дослідивши матеріали справи та особової справи засудженого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Зі змісту ч. 2 ст. 78 КК України випливає, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Одним із обов`язків, покладених на ОСОБА_7 вироком суду, про порушення якого ставиться питання у клопотанні, є періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації. Реєстрація засудженого проводилася згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 19.11.2018 року, з якою ОСОБА_7 був ознайомлений 19.11.2018 року.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до Прилуцького міськрайонного відділу з питань пробації та не повідомив про причину своєї неявки 26 грудня 2018 року, з цього приводу 04 січня 2019 року йому було винесено застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання та проведено профілактичну роботу.

Незважаючи на вжиті заходи та малий проміжок часу ОСОБА_7 знову 28.01.2019 року не прибув для реєстрації без поважної на те причини, за що 29.01.2019 року йому оголошено друге попередження.

Згідно листа заступника начальника Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області з`ясовано, що 28.01.2019 року ОСОБА_7 телефонував до інспектора Прилуцького МРВ, однак вже після закінчення робочого дня і тому ОСОБА_7 було вказано прибути до відділу пробації 29.01.2019 року, отже перенесення реєстрації на наступний день з інспектором ніяким чином не погоджувалося.

Разом з тим, 07.02.2019 року на адресу Прилуцького МРВ надійшла інформація з Прилуцького ВП ГУНП, що в період випробувального терміну ОСОБА_7 чотири рази був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 22.12.2018 року за ч.3 ст.130 КУпАП, ч.4 ст.126 КУпАП і 08.01.2019 року за ч.3 ст.130, ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.3 ст.166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Крім того, два з чотирьох адміністративних правопорушень вчинено після застосування до ОСОБА_7 попередження про скасування випробувального терміну від 04.01.2019 року. А загалом, всі чотири адміністративні правопорушення вчинені в період іспитового строку, після набрання вироком законної сили та після роз`яснення порядку та умов відбування покарання. Також до ОСОБА_7 було застосовано два попередження про скасування випробувального терміну ще до надходження постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги адвоката з приводу того, що із ОСОБА_7 не проводилась профілактична бесіда через скоєні адміністративні правопорушення, адже він з 05.02.2019 року вже перебував під вартою через обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України.

У статті 166 КВК зазначено, що до адміністративних правопорушень, за які здійснюються заходи впливу є адміністративні правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, незважаючи в якій сфері вони вчинені. А тому доводи апеляційної скарги з приводу того, що адміністративні правопорушення вчинені лише у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не можуть бути взяті до уваги.

Також, на ОСОБА_7 було покладено обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Так, згідно матеріалів справи іспитовий строк у засудженого ОСОБА_7 почався 03.04.2018 року, так як ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 06.09.2018 року вирок Прилуцького міськрайонного суду від 03.04.2018 року залишено без змін. Даний вирок вступив у законну силу 06.09.2018 року. Однак, будучи присутнім на судовому засіданні та знаючи про встановлені йому обов`язки, ОСОБА_7 допустив перетин державного кордону з 04.10.2018 по 05.10.2018 року без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, чим також порушив встановлений порядок відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_7 в період встановленого йому судом іспитового строку систематично не виконував встановлені обов`язки і не з`являлася на реєстрацію без поважних причин, притягувався до адміністративної відповідальності, перетинав державний кордон без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Через невиконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_7 неодноразово попереджувався про те, що за невиконання покладених на нього обов`язків до суду може бути направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки і обґрунтовано скасував звільнення від покарання з випробуванням та направив засудженого для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.05.2019 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання у виді позбавлення волі без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення і касаційному оскарженню не підлягає .

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4