Справа №591/2980/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/279/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та

мешканця м. Суми, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвали нове судове рішення, яким застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, офіційно не працює, не має постійно джерела прибутку, вчинив злочин з корисливих спонукань, а тому може продовжити злочинну діяльність з метою заробітку грошових коштів та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Вище викладене у сукупності дає підстави вважати про наявність високих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

До Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , звернувся старший слідчий відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та місці, повторно, незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини «амфетамін», яку почав незаконно зберігати з метою збуту.

24 червня 2019 року близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_7 маючи при собі психотропну речовину «амфетамін» та рухаючись від автомобіля марки «ЗАЗ-ДЕО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Суми вул. Харківська, 38, був зупинений працівниками поліції для проведення обшуку транспортного засобу. У ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля, у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 19 пакунків з порошкоподібною речовиною. Згідно висновку експерта, з дозвільно вибраного із загальної кількості дев`ятнадцяти штук, у пакеті міститься амфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

25 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25 червня 2019 року ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 25 червня 2019 року йому повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий вважає, що є достатні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, може у подальшому переховуватися від органів судового розслідування та/або суду. Також підозрюваному відомі наркозалежні особі, їх місце проживання, які можуть бути споживачами психотропної речовини та бути свідками у кримінальному провадженні, відповідно існує ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних. ОСОБА_7 не має постійного джерела прибутку, а тому може продовжити злочинну діяльність з метою заробітку грошових коштів.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року, відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваного з захисником, які вважають ухвалу слідчого судді законною та вмотивованою, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Із матеріалів провадження вбачається, що 25 червня 2019 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000303 за ст. 307 ч. 2 України по факту повторного незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, та незаконний збут психотропних речовин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом обшуку від 24.06.2019 року, висновком експерта, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 08.02.2019 року.

Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зазначив, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить його належну процесуальну поведінку.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

У контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 року «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Обставини, на які вказує прокурор в апеляції, були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.

Ті обставини, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, вчинив злочин з корисливих спонукань, не можуть, на думку колегії суддів, в достатній мірі свідчити про необхідність застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою та істотно не впливають на можливість застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того згідно рішенням Європейського суду з прав людини "Алєксандр Макаров проти Росії" від 12.03.2009 року, саме по собі непостійне місце проживання не створює небезпеки переховування від правосуддя.

Висновок слідчого судді про не доведення існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 року, відповідно, якого небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування під правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

Крім того слідчим суддею вірно встановлено, що відносно ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженню, де він обвинувачується у вчиненні не менш тяжкого злочину, також було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який не був порушений та свідчить про відсутність наміру підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього певних обов`язків.

За таких обставин, висновок слідчого судді є законним і обґрунтованим, і підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 181, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2019 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4