ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2125/19 Справа № 206/2326/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого10 грудня 2014 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,
якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те що, ОСОБА_6 засуджений 10 грудня 2014 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, має одне заохочення, характеризується позитивно, однак, об`єктивно даних, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та зразковим ставленням до праці довів виправлення суду не представлено, а сама по собі наявність заохочення не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, винести нову, якою звільнити засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року.
Вимоги скарги обґрунтовує тим, що ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року в строк відбуття покарання, призначеного вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року, було зараховано строк попереднього ув`язнення з 17 вересня 2014 року по 12 січня 2015 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Окрім того, захисник вказує, що ОСОБА_6 перебуває в місцях позбавлення волі з 19 вересня 2014 року, відбув більше 2/3 строку призначеного судом покарання, та станом на 31 травня 2019 року невідбута частина покарання становить 1 рік 10 місяців 19 днів. Разом з цим, зазначає, що згідно із характеристикою ОСОБА_6 до праці ставиться сумлінно, за що має заохочення, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, та після звільнення засуджений проживатиме із своєю сім`єю, разом із матір`ю, батьком та братом й має намір працевлаштуватися електромонтером у ТОВ «СВІТБУД ПЛЮС», що підтверджується копією гарантійного листа щодо працевлаштування.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.
Так, згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_9 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання у виді 7 років позбавлення волі, призначене вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ДУ ІВЦ №133 має одне заохочення (у січні 2019 року), характеризується позитивно.

Надаючи оцінку наведеним обставинам в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування щодо засудженого ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії тяжкого, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Доводи сторони захисту про ненадання судом належної оцінки особі засудженого, колегія суддів розцінює як необгрунтовані. Як видно з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог скарги, колегія суддів виходить також й з того, що ОСОБА_6 за весь час відбування покарання характеризувався як позитивно, так і негативно, перебуваючи в ДУ ІВЦ №133 має одне заохочення, а загалом лише три, що у сукупності вказує на недоведення ним свого виправлення ставленням до праці та не свідчить про те, що його поведінка зазнала позитивних змін.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4