Справа № 140/794/19
1-кп/140/263/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000153 від 09.03.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, учасника АТО, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

09.03.2019 року близько 16:30 год. ОСОБА_5 з метою з`ясування відносин з ОСОБА_4 з приводу пожежі яка відбулась 09.03.2019 року у домогосподарстві, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов до будинку ОСОБА_4 що розташований за адресою: АДРЕСА_1 де почав ображати останнього не цензурною лайкою та звинувачувати у виникненні вказаної пожежі.
Під час даної сварки, ОСОБА_5 маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 умисно дерев`яною палицею наніс один удар у голову останньому та одразу покинув територію його домогосподарства. У подальшому, ОСОБА_4 з метою з`ясування причини спричинення йому тілесних ушкоджень, одразу наздогнав ОСОБА_5 на вулиці біля свого домогосподарства. Проте, ОСОБА_5 продовжуючи свої умисні протиправні дії та бажаючи настання наслідків, штовхнув ОСОБА_4 у груди, в результаті чого останній впав на землю, а ОСОБА_5 умисно наніс ще три удари кулаками рук у обличчя і голову ОСОБА_4 .
В результаті своїх протиправних, умисних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці голови, садна та гематоми в області лівої вушної раковини, струсу головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 64 від 19.03.2019, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.3.3, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро кається, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє, що більше скоювати злочинів не буде,просить суворо не карати, не позбавляти волі.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов не заявляє, просить покарання призначити на розсуд суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспоруються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, При цьому судом з"ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що обвинувачення пред`явлене знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 125 ч. 2 КК України,- як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості , обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його соціальне становище, який раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на утриманні має одну малолітню дитину, учасник АТО, відсутність даних про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкцій ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді двохсот годин громадських робіт.
Речові докази, процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обиралася.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двохсот (200) годин громадських робіт.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав,передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя:(підпис)
Копія вірна:
Суддя: