пр. № 1-кс/759/5645/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання подане адвокатом ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про призначення судово-медичної, фізико-технічної експертизи, поданої в кримінальному провадженні №0005585 від 02.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019 року до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 подане в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про призначення судово-медичної, фізико-технічної експертизи поданої в кримінальному провадженні №0005585 від 02.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ч. 1 ст. 243 КПК України, експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).
Крім того, п. 11, ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено право потерпілого, зокрема, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.
Згідно ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення таких дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Згідно даних відображених в ухвалі від 20.08.2018 в справі №761/28331/18, № 11-cc/796/4181/2018 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва слідує, що за положеннями норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник, у той час, як потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді). Таким чином, звернення потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, нормами кримінального процесуального закону не передбачено.
Вказана позиція, як суду апеляційної інстанції, беруться слідчим суддею до уваги з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з метою забезпечення однакового та правильного застосування норм процесуального законодавства, які регулюють аспекти реалізації у цій сфері повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, враховуючи, що як і тимчасовий доступ надається за клопотанням сторони кримінального провадження, так само і експертиза доручається за клопотання сторони кримінального провадження, враховуючи положення п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що звернення потерпілого до слідчого судді з клопотанням про призначення експертизи, нормами кримінального процесуального закону не передбачено, окрім як у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді.
З огляду на наведене та у світлі долучених до даного клопотання матеріалів слідує, що за положеннями норм кримінального процесуального закону, право доручити проведення експертизи надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник, у той час, як потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).
Таким чином, звернення представника потерпілого до слідчого судді з клопотанням про призначення експертизи у порядку ст.ст. 242-243 КПК України, у цій ситуації, є не вірним способом захисту прав та свобод потерпілого, так як проблематика порушеного питання має бути урегульована у порядку ст.ст. 93, 220 того ж Кодексу.
Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо:1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, так як потерпілий може звернутися до суду з зазначеним клопотанням лише у справах приватного звинувачення, або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, що не має місця в даному випадку.
Керуючись ст. ст. 9, 159, 160, 304, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 подане в інтересах потерпілого ОСОБА_3 про призначення судово-медичної, фізико-технічної експертизи поданої в кримінальному провадженні №0005585 від 02.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України, - повернути особі, яка його подала.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1