Справа № 579/1067/19
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

"19" серпня 2019 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.368, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 06.02.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
12 червня 2019 року до суду надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ч.3 ст.368, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України з доданими реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками обвинуваченого, захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року призначено підготовче судове засідання, під час проведення якого не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1 - 4 ч.3 ст.314 КПК України, а тому необхідно призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі направленого до суду обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 за ч.3 ст.368, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України .

Мотиви, на які посилається сторона захисту як на підставу про повернення обвинувального акту неналежні дані про потерпілого та докази, які застосовані при формулюванні обвинувального акту, є неналежними та не відповідають дійсності, є необґрунтовані та не заслуговують на увагу суду.

Стороною обвинувачення заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке обґрунтовано тим, що застосування запобіжного заходу обумовлюється тяжкістю і суспільною небезпекою злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник проти клопотання заперечував повністю.

Обвинувачений у судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, суд дійшов до наступних висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч. 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання судом враховується, що прокурором не надано взагалі доказів того, що обвинувачений не забезпечить виконання процесуальних обов`язків , та які вказують на те, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор під час розгляду клопотання зазначив про те, що доказів, які підтверджують зазначені у клопотанні ризики, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не має.

Судом не встановлено наявності доказів, які підтверджують зазначені у клопотанні ризики, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і такі в матеріалах клопотання відсутні.

Суд встановив те, що ризики, передбачені п. 3 ст. 177 КПК України носять декларативний характер.

Під час розгляду клопотання у кримінальному провадженні не встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та доказів, які їх обґрунтовують.

Підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а за змістом ч. 2 ст. 177 КПК України слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 177 КПК України та зміст матеріалів поданого клопотання, прокурор не мав права ініціювати застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

При розгляді клопотання судом крім іншого враховується, що кримінальне провадження розслідується з 6 лютого 2019 року, процесуальна поведінка обвинуваченого була належною, оскільки запобіжний захід не застосовувався.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованим в частині наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, не заслуговує на увагу суду та не підлягає задоволенню.

Під час вирішення даного клопотання суд діє передусім у відповідності до вимог КПК України за умов, щоб жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено усіх, передбачених ст.177, 179 194 КПК України, підстав до задоволення внесеного прокурором клопотання.

Прокурор звернувся до суду з клопотання про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_4 , земельної ділянки із кадастровим номером :04:002:0019 загальною площею 3,2862 га (державний акт на право власності СМ № 105040, виданий 27.10.2008), земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0020 загальною площею 2,2371 га (державний акт на право власності СМ № 105225, виданий 04.11.2008), земельної ділянки із кадастровим номером :04:002:0516 загальною площею 0,1345 га, земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0079 загальною площею 1,2219 га, земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0515 загальною площею 0,1345 га, земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0099 загальною площею 1,2217 га, автомобіля ВАЗ 21061, (1982), червоний, № куз. НОМЕР_1 , свідоцтво НОМЕР_2 від 09.11.2001.

Прокурор клопотання обґрунтовує тим, що накладення арешту на майно обвинуваченого забезпечить відшкодування шкоди, спричиненої злочинними діями обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду , вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Заходами забезпечення кримінального провадження є серед іншого арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, забезпечення цивільного позову, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути серед іншого зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, прокурор в порушення вимог ст.171 КПК України у клопотанні не вказує підставу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна відповідно до положень ст.170 КПК України, не вказує відповідно до положень ч. 3 ст. 171 КПК України розміру шкоди, розмір позовних вимог, а згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вказане свідчить про те, що прокурор не зазначає підставу, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна зазначеного в клопотанні та не зазначає докази, які підтверджують наміри приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а за змістом ч. 3 ст. 26, ч. 5 ст. 132 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом з поданням доказів обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням викладеного, вважаю необхідним клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні повернути прокурору та встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Суд не вбачає підстав для складання досудової доповіді - письмової інформації для суду, що характеризує обвинуваченого відповідно до ст.9 Закону України Про пробацію.

Суд вважає, що підлягає задоволенню клопотання прокурора про виклик свідків обвинувачення та частковому задоволенню клопотання сторони захисту , свідків, адреси та місцезнаходження яких зазначені.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, -

У Х В А Л И В:
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.368, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, який здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі Кролевецького районного суду (м.Кролевець Сумської області, вул. Франка,13) 26 серпня 2019 року о 10 годині 00 хвилин.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000021 від 06.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369, ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України повернути прокурору третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , встановити строк для усунення недоліків строком сімдесят дві години.

Задовольнити клопотання прокурора, викликати свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Задовольнити частково клопотання захисника, викликати свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 .

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, явку якого визнати обов`язковою.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1