Провадження № 1-кс/702/153/19
Справа № 702/641/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в задоволенні скарги

18 липня 2019 року м. Монастирище

Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.

Підставою для скарги вважає те, що 24.06.2019 до Монастирищенського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, ним представником ОСОБА_4 була подана заява про вчинення начальником відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України (безпідставна невиплата заробітної плати).
Вказану заяву Монастирищенським відділенням поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області було отримано 25.06.2019, що підтверджується фіскальним чеком та роздруківкою відстеження поштового відправлення.
Станом на 15.07.2019 відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесено і будь-яких повідомлень про результати розгляду його заяви від 24.06.2019 ні він, ні ОСОБА_4 так і не отримали, що є порушенням вимог ст.214 КПК України.
Відповідно до положень ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Фактичні обставини справи:
3 серпня 2008 року ОСОБА_4 працював на посаді вчителя інформатики, трудового навчання та Захисту Вітчизни Монастирищенського закладу спеціалізованої освіти спортивного профілю - школі інтернат "Обдарованість" І - III ступенів Монастирищенської районної ради Черкаської області.
19.08.2016 ОСОБА_4 був укладений контракт з Міністерством оборони України в особі ТВО Командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 про проходження військової служби в Збройних Силах України на посадах рядового складу терміном на 3 роки.
В період з 08.11.2017 року по 30.04.2018 року безперервно брав участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції м. Словянськ, н.п. Олександропіль, м. Адіївка Донецької області. Наказом відділу освіти Монастирищенської РДА №98-к/тр від 17.08.2016 ОСОБА_4 було увільнено від роботи із збереженням місця роботи, посади із збереженням заробітної плати.
Згідно з вимогами ч.3 ст.119 КЗпП України за працівниками, прийнятими на військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до ч.2 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України.
Особливий період визначено в законах України «Про оборону України» від 06.12.91р. № 1932-ХІІ і «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.93р. № 3543-ХІІ.
У листі від 01.10.2015 № 322/2/8417 військове відомство зазначило, що особливий період настав в Україні з моменту видання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014.
Скасування особливого періоду буде проведено окремим Указом про демобілізацію після стабілізації обстановки на сході України. На сьогодні «скасовуючого» Указу немає, тому особливий період продовжує діяти й зараз (листи Міноборони від 18.10.2016 № 322/2/6917 і від 20.10.2016 № 316/1/9036), отже, роботодавець зобов`язаний забезпечити реалізацію гарантій, передбачених ч.3 ст.119 КЗпП, щодо працівників, прийнятих на військову службу за контрактом, аж до закінчення особливого періоду або до дня їх фактичного звільнення з військової служби.
Згідно ч.3 ст.119 КЗпП та ч.2 ст.39 Закону №2232 роботодаець зобов`язаний зберігати місце роботи, посаду та середній заробіток за працівниками, які прийняті на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду.
З серпня 2016 року по листопад 2016 року ОСОБА_4 нараховувався середній заробіток.
З відповіді відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації №105 від 27.03.2019 на адвокатський запит стало відомо, що з листопада 2016 року ОСОБА_4 призупинено проведення виплат щомісячної заробітної плати за основним місцем роботи, що є порушенням ч.3 ст.119 КЗпП та ч.2 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
19.04.2019 ОСОБА_4 було направлено на адресу начальника відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації ОСОБА_5 заяву з проханням здійснити нарахування та виплату середнього заробітку, за період з листопада 2016 року і по даний час. Копію даної заяви для відповідного реагування було направлено на адресу Управління Держпраці у Черкаській області.
04.06.2019 ОСОБА_4 отримав відповідь від Управління Держпраці у Черкаській області №К-327/14-01 від 03.06.2019 в якій вказано, що звернення щодо можливого порушення законодавства про працю в частині забезпечення гарантій працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених ст. 119 КЗпП України у Монастирищенському ЗСО «Обдарованість» І-ІІІ ступенів розглянуто. Державним інспектором проаналізовано документи, надані відділом освіти Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - відділ освіти) та Монастирищенським ЗСО «Обдарованість» І-ІІІ ступенів (далі - заклад).
Згідно наданих документів, викладені у зверненні факти правопорушення адміністрацією закладу вимог ч.3 ст. 119 КЗпП України щодо збереження середнього заробітку - підтвердилися.
У зв`язку з наявністю об`єктивних причин, що унеможливлюють проведення інспекційних відвідувань з питань дотримання суб`єктами господарювання законодавства про працю, з 14.05.2019 проведення заходів державного контролю за вказаним зверненнями не вбачається за можливе.
Відповіді на заяву ОСОБА_4 від 20.04.2019 начальник відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації ОСОБА_5 недала.
Відповідно до ч.1 ст.175 КК України безпідставна невиплата заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, - карається штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або позбавленням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Об`єктом злочину є конституційне право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, і на своєчасне її отримання, а також право на соціальний захист, у т.ч. право на отримання пенсій та інших видів соціальних виплат.
Об`єктивна сторона складу цього злочину виражається у безпідставній невиплаті заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більше ніж за один місяць.
Під невиплатою заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати слід розуміти неповну або несвоєчасну виплату громадянам зазначених виплат. Така невиплата утворює склад злочину, передбаченого ст. 175, якщо вона: 1) є безпідстаною; 2) має місце протягом певного строку (більше ніж за один місяць).
Безпідставною зазначена невиплата вважатиметься тоді, коли вона має місце, незважаючи на наявність законних підстав для виплати заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам.
Склад злочину, передбаченого ст. 175, має місце лише у разі зазначеної невиплати більше ніж за один місяць.
Злочин вважається закінченим з моменту, коли сплив останній строк виплати заробітної плати, стипендії, іншої установленої законом виплати громадянам і її невиплата становить більше ніж за один місяць. Так, при невиплаті заробітної плати цей злочин вважатиметься закінченим з моменту настання дня, наступного за тим, у який мало бути виплачено першу частину заробітної плати за другий місяць. При невиплаті пенсії - з моменту настання дня, наступного за днем, який був останнім за строками виплати пенсії за другий місяць.
Суб`єкт злочину спеціальний. Ним може бути лише керівник підприємства, установи або організації незалежно від форми власності. Інші службові особи підприємств, установ, організацій, а так само приватні особи можуть нести кримінальну відповідальність за цією статтею лише як співучасники (організатори, підбурювачі, пособники). Громадянин- підприємець, який використовує найману працю і не виплачує найманим працівникам заробітну плату, не може визнаватися суб`єктом злочину, передбаченого ст. 175. Це стосується і фізичних осіб - засновників підприємств, які не є їх керівниками. За наявності підстав такого роду їхні дії можуть утворювати склад самоправства чи іншого складу злочину.
Суб`єктивна сторона характеризується лише умисною формою вини.
Скаожник вважає, що в діях начальника відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.175 КК України, а саме - безпідставна невиплата заробітної плати ОСОБА_4 більш як за один місяць, а саме з листопада 2016 року, тобто більше 2 років 10 місяців.
Відповідно до положень п.1. ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.
Посилаючись на ст. 214, 303, 307 КПК України, скаржник просить зобов`язати начальника Монастирищенського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення начальником відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України (безпідставна невиплата заробітної плати), та в порядку ст.214 КПК України розпочати досудове розслідування.
Скаржник про час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому порядку, заяви про відкладення розгляду скарги в суд не подав.
Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просить її задоволити, скаргу розглядати без нього, про що подав до суду лист від 18.07.2019.
Прокурор вважає, що скарга не підлягає до задоволення, просить скаргу розглянути без нього.
Дослідивши скаргу та матеріали даної справи, суд вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Статтею 303 КПК України передбачене оскарження під час досудового розслідування рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в цій статті вказаний вичерпний перелік таких рішень, дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - начальник відділення поліції, не наділений повноваженнями вчинення жодної процесуальної дії за КПК України, відповідно, КПК України не передбачає і оскарження його дій як дій інших працівників поліції. Крім того, відповідно до абзацу 3 п. 3.5. Інструкції у разі виявлення начальником органу внутрішніх справ, що заява чи повідомлення містять відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в ЄО) повертає її до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу, відповідно, питання про передачу заяви чи повідомлення, які містять відомості про злочин, начальнику слідчого підрозділу, не відносяться до компетенції начальника відділу поліції, а до компетенції чергового.

Скаржником скарга подана з посиланням на КПК України.

Керуючись ст. 9, 214, 303, 304, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Відмовити скаржнику ОСОБА_3 , діючому в інтересах ОСОБА_4 в задоволенні скарги на бездіяльність Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Слідчий суддя ОСОБА_1