печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи у кримінальному провадженні №0000256 , що полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
29.07.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 цього ж дня, на бездіяльність уповноваженої особи у кримінальному провадженні №0000256, що полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Адвокат в судовому засіданні підтримав скаргу та зазначив, що у ст. 220 КПК України зазначено, що слідчий та прокурор мають розглянути клопотання сторони, тобто, на думку адвоката прокурор теж має винести постанову за результатами розгляду клопотання, а не лише слідчий.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, так як стороною обвинувачення було виконано вимоги ст. 220 КПК України. Так, прокурор зазначив, що до ГПУ надійшло два клопотання, однак і до слідчого у кримінальному провадженні надійшли аналогічні клопотання, таким чином слідчим за погодженням з прокурором було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення адвоката та думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що ГСУ ГПУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000256 від 10.04.2014 за підозрою ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

16.07.2019 на ім`я процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000256 прокурору першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідувань кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 було подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України про вчинення процесуальної дії, яке було зареєстроване за вх. №17.

Проте, як вказує заявник в скарзі, слідчий та прокурор не виконали свій обов`язок щодо розгляду його клопотання в порядку ст. 220 КПК України, з чого вбачається бездіяльність сторони обвинувачення, та що як наслідок послугувало підставою для звернення до суду з даною скаргою з метою її усунення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

Так, в судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було надано суду копію постанови слідчого у кримінальному провадженні №0000256 від 19.07.2019 про відмову у задоволенні клопотання та копію листа, яким було повідомлено заявника про розгляд клопотання від 16.07.2019.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Враховуючи зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку, що вимоги скарги не підлягають задоволенню, оскільки слідчим було винесено постанову за результатами розгляду клопотання від 16.07.2019, яка була погоджена з прокурором у кримінальному провадженні, таким чином, стороною обвинувачення вимоги ст. 220 КПК України, були виконанні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 36, 40, 42, 46, 91, 92, 94, 220, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи у кримінальному провадженні №0000256, що полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1