Справа № 397/1628/18
н/п : 1-кп/397/19/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.11.2018 за № 0000620, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єлизаветградка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який одружений, не працює, пенсіонер, інвалід 3-ої групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 пред?явлено обвинувачення у вчиненні злочину проти громадської безпеки, а саме: незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_3 , згідно обвинувального акту, обвинувачується в тому, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місце, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи всупереч вимогам наказу МВС України № 622 від 21.08.1998, яким затверджено інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», вимог ст. 178 Цивільного Кодексу України, Постанови Верховної ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 придбав боєприпаси у кількості тридцять дві штуки.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспіьно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, згідно обвинувального акту, незаконно придбав боєприпаси без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_3 у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місце, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбані ним боєприпаси приніс додому за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим, згідно обвинувального акту, вчинив незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, придбані ним бойові припаси сховав у шафі у будинку, що по АДРЕСА_1 , де останній проживає та у подальшому зберігав.

Таким чином, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 вчинив незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

09.11.2018 о 13 год. 07 хв., на підставі ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області, слідчим за участю двох понятих було проведено обшук домоволодіння ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого у шафі житлової кімнати виявлено та вилучено предмети схожі на боєприпаси у кількості 32 штуки, які відповідно до висновку судової експертизи зброї № 316 від 23.11.2018 є боєприпасами спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм, кільцевого запалення, промислового виготовлення до спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (пістолет Марголіна, карабіни ТОЗ-11, ТОЗ-21, ТОЗ-8м, ТОЗ-17-01, ТОЗ-99 тощо) та придатні для стрільби, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не визнав та пояснив суду, що у листопаді 2018 він перебував в с. Підлісне. Йому зателефонував помічник дільничого ОСОБА_8 , який був понятим, та повідомив, що у нього вдома працівники поліції. Коли він приїхав додому, йому дали для ознайомлення ухвалу слідчого судді. Він попросив надати йому можливість зв`язатися з адвокатом, але йому не надали такої можливості. Перед початком проведення обшуку у нього не запитували про наявність заборонених речей та не пропонували їх видати. Спочатку у нього обшукали прибудинкові будівлі: погріб, сараї, під навіс; побачили мисливських собак та запитали чи він мисливець, на що він надав ствердну відповідь. Потім працівники поліції перевірили документи на зброю. У подальшому усі пройшли до будинку, обшук продився у житлових кімнатах, в одній із яких виявили патрони. Запевнив, що під час виявлення патронів його у кімнаті не було. Потім їх погукали та показали патрони. Він розгубився, так як не знав звідки вони взялися, а тому пояснив, що вони його. Зброю до цих патронів ніхто не шукав. Тільки вилучили патрони, обшук припинили, але на дослідження залишилися дві кладовки, прихожа, кухня, ванна, туалет, горище на будинку. Також зазначив, що він патрони туди не клав, у нього там знаходився мішок з відпрацьованим матеріалом, оскільки він мисливець з великим досвідом, гільзи усі збирає, не залишає на березі.

Під час досудового розслідування вказував інше, а саме, що патрони його, оскільки запанікував, не знав як йому діяти. Члени його родини не могли покласти дані патрони, оскільки не мають відповідної зброї. Наступного дня після проведення обшуку поїхав на консультацію до захисника, а після вручення йому підозри та матеріалів, останні були переглянуті захисником.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні пред?явленого йому обвинувачення, сторона обвинувачення посилалася на показання допитаних у судовому засіданні за ініціативою прокурора свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , а також на інші докази, зокрема матеріали кримінального провадження, які були безпосередньо ретельно досліджені судом.

Зокрема, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що є громадським помічником дільничого Букварської сільської ради, працює близько двох років. З часу коли він працює, у селі обшук проводився вперше. Восени (жовтень-листопад) 2018, точної дати не пам?ятає, у ОСОБА_3 провидився обшук домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме: подвір`я, сараїв, прибудови, будинку. Обшук проводили працівники поліції, прізвищ не пам`ятає, після обіду. При цьому, були присутні дружина, донька ОСОБА_3 та ще один свідок. Спочатку йому зателефонував інший понятий та повідомив що його чекає слідчий у центрі села. Інший понятий, який йому телефонував, є його братом по матері, працює громадським помічником дільничого в с. Підлісне. Коли він приїхав на місце, йому повідомили, що потрібна його участь як понятого (свідка), його чекала група, що проводила обшук в кількості 4-ох осіб, серед яких була жінка слідчий, яка була старшою серед них. Він спілкувався безпосередньо зі слідчою, вона запитувала чи згоден він бути свідком (понятим), на що він погодився. Потім вони під`їхали до двору ОСОБА_3 , останнього удома не було, він під`їхав хвилин через десять. ОСОБА_3 показали та оголосили ухвалу суду у його присутності. Слідча повідомляла, що обшук проводитиметься з метою виялення брезенту. У його присутності ОСОБА_3 пропонувалося добровільно видати брезент. Чи пропонувалося ОСОБА_3 видати інші заборонені речі не пам`ятає. Йому права не роз`яснювалися, ОСОБА_3 не пам`ятає. ОСОБА_3 впустив до помешкання та почали проводити обшук, ходили по двору, сараях, шукали брезент.

Після того, як нічого не знайшли, зайшли до будинку та здійснювали у ньому обшук. У будинку здійснювали обшук четверо працівників поліції. У процесі проведення обшуку він не міг бачити усіх працівників поліції. Останні зайшли до будинку разом з ОСОБА_3 , але без нього. Про те, що працівники поліції повинні постійно перебувати в його полі зору та він повинен постійно бачити що вони роблять, слідча не повідомляла його. Працівники поліції повідомили, що пройдуть до будинку перевірити як зберігаються рушниці, що зареєстровані. Вони пройшли до будинку, а він в цей час перебував на подвір`ї (на порозі будинку). У будинку знайшли рушниці та патрони. Він був присутній під час того, як знайшли патрони, які витягли з антресолі у пакеті, в кількості 32 штуки. ОСОБА_3 повідомляв, що не знає звідки вони взялися. Патрони були пораховані та працівники поліції забрали їх з собою. Він особисто бачив як зняли пакет, поставили його та звідти витягли менший пакетик із зв`язаними патронами.

По закінченню він підписував протокол, у якому було зазначено про виявлення патронів. Чи пакували патрони в якийсь пакет не пам`ятає.

Доповнив при повторному його допиті, що до будинку вперше працівники поліції зайшли з метою здійснення перевірки зберігання рушниць. Звідки вони дізналися про наявність рушниць, йому не відомо; він не чув, щоб ОСОБА_3 повідомляв працівників поліції про наявність рушниць. Інший понятий ОСОБА_14 в цей час також перебував на подвір`ї, а також і інші оперативні співробітники. Не пам?ятає, чи надавала слідчий вказівки оперативним співробітникам щодо обшуку домоволодіння для виявлення зброї.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що працює громадським помічником дільничого при Підлісненській сільській раді. У жовтні-листопаді 2018, точної дати не пам?ятає, йому зателефонували працівники поліції та запитали чи він вдома і чи не може проїхати з ними. Він повідомив, що вдома та зможе. Хто йому безпосередньо телефонував він не пам`ятає, був чоловічий голос, який повідомив, що є працівником поліції та вони їдуть виконувати в с. Букварка ухвалу суду. Потім вони під`їхали до нього додому, він сів разом з ними та поїхали. Яким чином був запрошений інший понятий - його брат, не знає. Через півгодини, після того, як вони перебували біля клубу в с. Букварка, під`їхав його брат. Не пам`ятає чи він особисто телефонував брату чи ні.

Потім вони поїхали до ОСОБА_3 , якого вдома не було. Про їх приїзд ОСОБА_3 повідомила його дружина по телефону. Коли ОСОБА_3 приїхав, працівники поліції вручили йому ухвалу суду, він її прочитав та повідомив що у ного немає брезенту та не заперечив щоб у нього провели обшук. Слідча пояснювала йому (свідку), що він запрошений понятим для виконання ухвали суду, але його права слідча не роз?яснювала. Працівники поліції оглянули господарські будівлі, де нічого не виявили. Потім вони запитали ОСОБА_3 , чи можливо пройти до будинку, на що той повідомив, що брезенту у будинку не має, але впустив їх до нього. До будинку працівники поліції без них не заходили, зайшли разом з ними та ОСОБА_3 , де виявили чотири рушниці. Потім, в одній із кімнат, один працівник поліції з антресолі дістав мішок, звідки витягнув мілкокаліберні патрони, висипав їх на підлогу, там були пусті обойми та жабокол (трупокол ніша з пустими гільзами). Після перерахунку їх кількість склала 32 штуки. Вони перебували у цій же кімнаті, стояли на дверях. Після цього склали протокол, вони розписалися та поїхали. Обшук далі не проводився, інші кімнати не обшукувалися.

Доповнив при повторному його допиті, що працівників поліції було чотири особи та слідча ОСОБА_15 . Він постійно знаходився біля працівників поліції, міг лише відлучитися в туалет чи покурити. Обшук проводили усі працівники поліції, які ходили та заглядали. Слідча участі в обшуку брезента не приймала, а лише ходила і записувала. Також вказав, що працівники поліції постійно ходили по будинку (по кімнатах), при цьому він за ними не ходив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює старшим слідчим Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП у Кіровоградській області. У неї в провадженні перебувало кримінальне провадження за фактом крадіжки. У ході проведення слідчих дій було встановлено, що до вчинення крадіжки може бути причетний ОСОБА_3 , а тому було подане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку у його домоволодінні. Нею також було надано доручення на проведення обшуку, внаслідок чого було створено слідчо-оперативну групу, до складу якої входили оперативні працівники Олександрівського ВП та ОСОБА_13 начальник СРПП. Вона із оперативними працівниками прибули до будинку ОСОБА_3 на службовому автомобілі. Також були запрошені поняті, які є громадськими помічниками. Під час обшуку у будинку ОСОБА_3 було виявлено ряд рушниць та патрони, які були вилучені та про які власник зазначив, що вони належать йому. Під час проведення обшуку застосовувалося фіксування. Після проведення експертизи, було складено обвинувальний акт, затверджено прокурором та направлено до суду.

Доповнила, що обшук проводився безпосередньо нею у супроводженні оперативних працівників та понятих. До моменту вручення ОСОБА_3 ухвали, що здійснювалося вже під відеозапис, понятим і усім учасникам роз`яснювалися їх права та обов`язки, про що свідчить відсутність зауважень та клопотань від учасників у протоколі. Про участь захисника та порушення його прав обвинувачений не клопотав та не зазначав. Права понятим були роз`яснені нею безпосередньо перед домоволодінням ОСОБА_3 . Безпосередній обшук проводився оперативними працівниками, а нею лише складався протокол.

Щодо понятих зазначила, що були залучені саме громадські помічники дільничих, оскільки в с. Букварка не було достатньо жителів і не було часу перевіряти їх відносини з ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працює оперуповноваженим Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП у Кіровоградській області. Згідно ухвали слідчого судді та доручення слідчого, було надано оперативне супроводження опергрупи до домоволодіння ОСОБА_3 . Під час проведення обшуку було виявлено предмети, схожі на малокаліберні рушниці. Участь у проведенні обшуку брали слідча ОСОБА_9 , троє інших оперативних працівників та поняті громадські помічники дільничих, залучити яких пропонували оперативні працівники. При проведенні обшуку поняті постійно були присутні. У будинку виявили рушниці та набої. Набої були виявлені ним особисто. У будинку він постійно перебував в полі зору слідчого, понятих та обвинуваченого, бачив інших оперативних працівників. Під час виявлення ним патронів була присутня слідча, поняті, ОСОБА_3 та його дружина.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює оперуповноваженим сектору патрульної поліціїі Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП у Кіровоградській області. На території с. Підлісне було вчинено крадіжку брезента та на підставі показів свідка, було встановлено, що ОСОБА_3 може бути причетний до її вчинення. Був учасником проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_3 у 2018, для чого була створена слідча група, в якій керівником була слідча ОСОБА_9 . Про створення слідчої групи був складений наказ. На місце обшуку вони прибули на службовому автомобілі. Понятих запросила слідча, одного з с. Підлісне. Коли вони під`їхали до будинку ОСОБА_3 , вдома перебувала його дружина, яка вийшла до них. Її повідомили, що буде проводитися обшук, слідчий зачитала їй ухвалу, ознайомила її. Потім дружина викликала безпосередньо господаря, який під`їхав через 10 хвилин та вони почали проводити обшук, ознайомили господаря теж із текстом ухвали суду, він отримав її копію.

На прохання слідчого проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_3 допомагали здійснювати співробітники карного розшуку, вони допомагали фізично в його проведенні, тобто перевірка усіх місць, прибудинкових будов, сараїв. Обшук проводила слідча ОСОБА_9 , були присутні двоє понятих, ОСОБА_3 та його дружина. При проведенні обшуку, у кімнаті (зала чи спальна) зліва була розташована шафа, в якій на верхній полиці був виявлений пакет білого кольору, в якому знаходилися набої до малокаліберної нарізної зброї (калібр 5,6). Кількість не пам`ятає. ОСОБА_3 вказував, що набої його.

Вказав, що обшук почали з будинку, а потім обшукували господарські будови. До будинку пройшли всі: ОСОБА_9 , всі особи, що були в групі, двоє понятих, господарі, всього 9 осіб. У будинку вони обшукали всі кімнати.

Зауважив, що його показання можуть різнитися, оскільки пройшов значний час. Можливо початково оглядали прибудинкові будівлі. Якщо прибудинкові території оглядалися першими, то в будинку обшук закінчився після виявлення патронів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює начальником сектору кримінальної поліціїі Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП у Кіровоградській області. У 2018 на підставі ухвали слідчого судді слідчою ОСОБА_9 було проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено патрони. Слідчим були запрошені поняті. Він здійснював фіксацію на відеокамеру, яка закріплена за службою розшуку. Під час проведення обшуку були присутні: слідча ОСОБА_9 , він та інші співробітники поліції, а також двоє понятих. Він та інші співробітники поліції були залучені на підставі наказу по відділенню та доручення слідчого. Поняті постійно знаходилися біля слідчого, не відлучалися. Обшук проводили оперативні працівники, слідчий складала протокол.

Після перегляду відеозапису, пояснив, що можливо у маленькій кімнаті на відео зображені не всі присутні, які можливо перебували позаду чи в коридорі. Під час виявлення патронів були присутні всі, в тому числі і поняті та господарі будинку, але стверджувати цього не може. Після виявлення патронів ОСОБА_3 пояснював, що вони його, знайдені у 90-их роках.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працює начальником СРПП Олександрівського ВП Знам?янського ВП ГУНП у Кіровоградській області. Восени 2018 було проведено обшук у домоволодінні ОСОБА_3 , у зв?язку з тим, що у с. Підлісне було здійснено крадіжку брезенту і були підстави вважати, що ОСОБА_3 може бути причетний до вказаної крадіжки. Було видано наказ про створення слідчо-оперативної групи, до складу якої він входив. Під час обшуку були присутні поняті, один з с. Підлісне, інший з с. Букварка. Під час проведення обшуку в одній з кімнат було виявлено та вилучено патрони. Спочатку ОСОБА_3 пояснював що патрони йому подарували, а потім вказав, що вони належать йому.

Окрім показань свідків, під час судового слідства судом досліджувались надані стороною обвинувачення, як докази вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, такі письмові докази:

- витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження за № 0000620, згідно якого вказане кримінальне провадження внесене до ЄРДР 10.11.2018 за ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до змісту фабули якого зазначено, що 09.11.2018 на підставі ухвали слідчого судді від 29.10.2018 у кримінальному провадженні № 0000573 під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_3 , 1960 року народження, виявлено та вилучено предмети, схожі на боєприпаси у кількості 32 шт, калібру 5,6 мм (а.к.п. 1);

- копія ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2018, яка завірена належним чином, відповідно до якої слідчий суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573, надав дозвіл на обшук домоволодіння (житлових та не житлових приміщень), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано, яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 , 1960 року народження, з метою відшукання і вилучення брезентового покриття, жовтого кольору, розмірами 16,5х12,5 м; проведення заходу доручено старшому слідчому СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_9 (а.к.п. 8-9);

- копія протоколу обшуку від 09.11.2018, яка завірена належним чином, згідно якої в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 12.10.2018, на підставі ухвали слідчого судді 411 від 29.10.2018, старший слідчий СВ Олександрівського ВП ОСОБА_9 , за участю: власника ОСОБА_3 , у присутності двох понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , з застосуванням відеозйомки на відеокамеру «Panasonic» з флешнакопичувачем, у період з 13 год. 07 хв. до 13 год. 58 хв. провела обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку виявлено та вилучено рушниці та предмети, схожі на боєприпаси у кількості 32 штуки. Від ОСОБА_3 надійшло зауваження, що вилучені предмети незаконно. При дослідженні вказаного протоколу судом встановлено, що у даному протоколі є підписи понятих та слідчого, підписи інших учасників у протоколі відсутні (а.к.п. 10-14);

- відеозапис до протоколу обшуку від 09.11.2018, з якого встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді 411 від 29.10.2018, старший слідчий СВ Олександрівського ВП ОСОБА_9 , за участю: власника ОСОБА_3 , у присутності двох понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , у період з 13 год. 07 хв. до 13 год. 58 хв. провела обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Перед початком проведення обшуку у ОСОБА_3 встановлено чи отримав він копію ухвали, ознайомився з її змістом та чи зрозуміла вона йому, чи має він в наявності предмети, зазначені в ухвалі суду (брезентове покриття) та запропоновано їх видачу, на що останній повідомив, що ухвала йому вручена, зрозуміла, предметів, зазначених у ній не має. Також слідчий зазначила, що до проведення обшуку задіяні оперуповноважені сектору кримінальної поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та застосовується відеозйомка начальником сектору кримінальної поліції ОСОБА_12 . Понятим слідчим роз?яснено про необхідність перебування поряд із нею. Спочатку оглянуто двір, складські приміщення (обшук здійснено оперативними працівниками в присутності понятих); погребу, (обшук здійснено оперативними працівниками, поняті залишалися при вході до погребу); сараю та прибудови, де брезенту не виявлено (обшук здійснено оперативними працівниками, в присутності понятих). Потім, було встановлено, що ОСОБА_3 мисливець та оглянуто документи на зброю. У подальшому ОСОБА_3 та оперативні працівники пройшли до будинку для перевірки зброї; до будинку поняті не заходили. Також, із даного відео встановлено, що оперативні співробітники пропонували не заходити до будинку усім учасникам обшуку, так як вони мали на меті перевірити лише зброю. У подальшому оперативні працівники деякий час залишалися в будинку самі (у першій кімнаті яка оглядалася), а саме: у кількості двох осіб, а де у цей час перебували інші оперативні співробітники, слідчий та поняті із відео встановити не можливо. ОСОБА_3 виходив з кімнати, де знаходився сейф зі зброєю з метою взяти предмет щоб відкрити сейф, замок до якого зламаний. У наступній кімнаті, у яку пройшли також спочатку два оперативні співробітники за власною ініціативою (без відома та вказівок слідчого), виявлено дві рушниці ОСОБА_3 та в шафі - одну рушницю, про яку ОСОБА_3 зазначив, що вона синова. При виявлені вказаної рушниці, до будинку пройшли слідча та поняті. Рушницю складено в поліетиленовий пакет. Також ОСОБА_3 повідомив, що його син має нарізну зброю. Під час проведення обшуку у третій кімнаті, оперативними працівниками в шафі на верхній полиці виявлено поліетиленовий мішок, всередині якого в поліетиленому пакетику були виявлені патрони. Обшук у вказаній шафі та в інших місцях проводився без вказівок слідчого, тобто лише за ініціативою оперативних співробітників. Слідча у цей час перебувала в даній кімнаті; ОСОБА_3 у цей час вийшов з кімнати, а поняті, як вбачається з відеозапису, знаходилися на дверному проході до даної кімнати. Потім оперативний працівник запросив ОСОБА_3 та понятих пройти для підтвердження виявленого. ОСОБА_3 оперативний працівник кликав неодноразово, що підтверджує, що останній був відсутній у кімнаті під час виявлення патронів. Виявлені патрони були перераховані та встановлена їх кількість - 32 штуки, які поміщені до поліетиленого пакетику, в якому їх виявили. Також у даній кімнаті в шафі виявлено рушницю, яку також вилучено. Крім того, виявлені раніше рушниці також поміщені до поліпропіленого мішка та вилучені. Обшук після виявлення патронів був припинений та усі присутні залишили будинок. На подвір`ї, вилучені рушниці (три з них) поміщені до двох поліпропіленових мішків. ОСОБА_3 заперечив вилучення вказаних рушниць, так як він має на деякі з них дозвіл, а також відмовився ставити свої підписи в протоколі. Вилучені патрони увесь час перебували у слідчого та не поміщалися до будь-якого пакету і не опечатувалися;

- ухвала слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2018, згідно якої слідчим суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 10.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначено судову експертизу зброї і на дослідження експертам надано пакунок, в якому знаходяться 32 предмети, схожі на боєприпаси (патрони), вилучені 09.11.2018 у ОСОБА_3 під час проведення обшуку по АДРЕСА_1 (а.к.п. 17);

- висновок експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 316 від 23.11.2018, відповідно до якого, тридцять два предмети, схожі на патрони, вилучені 09.11.2018 в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , являються боєприпасами; спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм, кільцевого запалення, промислового виготовлення, до спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (пістолет Марголіна, карабіни ТОЗ-11, ТОЗ-21, ТОЗ-8м, ТОЗ-17-01, ТОЗ-99 та ін.); придатні для стрільби (а.к.п. 24-27);

- протокол огляду предметів від 27.11.2018, згідно якого старшим слідчим СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_9 в приміщенні службового кабінету № 21 Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області проведено огляд предметів, а саме: спецпакету № 0468227, на якому мається рукописний напис барвником синього кольору: двадцять сім патронів, п`ять гільз, первинне упакування з биркою до висновку експерта № 316 від 23.11.2018 по к/п № 0000620, судовий експерт ОСОБА_16 (підпис), в якому знаходяться 27 патронів, 5 гільз, первинне упакування з биркою (а.к.п. 28);

- постанова про визнання та здачу речових доказів від 27.11.2018, відповідно до якої спецпакет № 0468227, на якому мається рукописний напис барвником синього кольору: двадцять сім патронів, п`ять гільз, первинне упакування з биркою до висновку експерта № 316 від 23.11.2018 по к/п № 0000620, здано до кімнати зберігання речових доказів Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.к.п. 29);
- характеристики, довідки із Букварської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, відповідно до яких ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ; до складу його сім`ї входить дружина - ОСОБА_17 , а також інші документи, які посвідчують особу ОСОБА_3 , вказують на відсутність у нього судимостей, про його стан здоров?я (а.к.п. 49-57).

Стороною обвинувачення у якості доказів у судовому засіданні також надані та досліджені інші матеріали, що залишилися не відкритими по закінченню досудового розслідування, а саме:

- наказ № 91 від 15.10.2018 про створення слідчо-оперативної групи із досудового розслідування кримінального провадження № 0000573, згідно якого для досудового розслідування вказаного кримінального провадження створена слідчо-оперативна група в наступному складі: капітан поліції ОСОБА_9 , старший слідчий СВ слідчого відділення Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу ГУНП в області (керівник групи); старші лейтенанти поліції оперуповноважені СКП Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу ГУНП в області ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 ; капітан поліції ОСОБА_12 , начальник СКП Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу ГУНП в області; майор поліції ОСОБА_13 , начальник СРПП № 1 Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу ГУНП в області (а.с.п. 109-110);

- доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 06.11.2018 № 116/267, згідно якого старший слідчий СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області доручила старшим лейтенантам поліції оперуповноваженим СКП Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в області ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 ; капітану поліції ОСОБА_12 , начальнику СКП Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в області; майору поліції ОСОБА_13 , начальнику СРПП № 1 Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в області забезпечити оперативне супроводження слідчої дії обшуку домоволодіння ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.п. 111).

Сторона захисту наполягала на тому, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано суду під час судового розгляду належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні пред?явленого йому обвинувачення. Сторона захисту звертає також увагу на численні порушення вимог КПК України, а саме: слідчі дії (проведення обшуку), були вчинені неповноважними особами та з порушенням порядку їх проведення. У зв?язку з цим сторона захисту просила ухвалити виправдувальний вирок.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, об?єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв?язку, дійшов таких висновків.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). А згідно з правилами ст. 92 КПК України, обов?язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. Тобто, обов?язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Очевидно, що предмет доказування у конкретному кримінальному провадженні, тобто сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, залежить від того, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення обвинувачується особа, оскільки кримінальні правопорушення різняться за об?єктом, об?єктивною та суб?єктивною сторонами, суб?єктом. Пред?являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) Кримінального кодексу України, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Предметом злочину, що передбачений ч. 1 ст. 263 КК України можуть бути: 1) вогнепальна зброя (крім гладкоствольної мисливської); 2) бойові припаси; 3) вибухові речовини; 4) вибухові пристрої.

Об?єктивна сторона вказаного злочину може бути виконана шляхом здійснення альтернативних суспільно-небезпечних діянь: 1) носіння; 2) зберігання; 3) придбання; 4) виготовлення; 5) ремонт; 6) передача; 7) збут. Всі вони характеризуються незаконністю, тобто здійснюються без відповідного дозволу.

Під носінням зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід розуміти дії по їх переміщенню, транспортуванню винною особою безпосередньо при собі (в руках, в одежі, сумках, спеціальних футлярах, в транспортному засобі тощо) за умови можливості їх швидкого використання - здійснення пострілів, вибуху, нанесення удару.

Зберігання - це дії, пов?язані з володінням незалежно від його тривалості вказаними предметами, які знаходяться не при винній особі а у вибраному і відомому їй місці.

До придбання належать дії які полягають в сплатному чи безоплатному набутті відповідних предметів будь-яким способом (крім вказаних у ст. 262 КК України) - купівлі, обміну, одержання як плати за виконану роботу чи надані послуги, привласнення знайденого, одержання в подарунок чи як відшкодування боргу тощо.

Суб?єктивна сторона даного злочину характеризується умисною виною.

Із аналізу доказів, наданих стороною обвинувачення, вбачається, що підставою обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу став факт виявлення та вилучення 09.11.2018, під час обшуку, у межах іншого кримінального провадження, в будинку АДРЕСА_1 , де зареєстровані громадяни: ОСОБА_3 та ОСОБА_17 , тридцяти двох патронів, що згідно висновку судової експертизи зброї № 316 від 23.11.2018 є бойовими припасами.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю заперечив факт того, що виявленні та вилученні патрони належать йому, тобто заперечив факт їх придбання, носіння та зберігання.

У процесі досудового розслідування не зібрано, а стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано суду жодного доказу, який би підтверджував те, що саме ОСОБА_3 незаконно придбав і приніс до будинку 32 бойові патрони калібру 5,6 мм. Відсутнє у пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні і посилання на час, місце, спосіб придбання, джерело придбання, мотив і мету придбання та зберігання бойових припасів, що відповідно до норм процесуального законодавства підлягає доказуванню саме стороною обвинувачення.

Із пред`явленого згідно обвинувального акту обвинувачення встановлено, що воно сформульовано неконкретним та абстрактним способом, з посиланням на те, що ОСОБА_3 при невстановлених обставинах придбав і приніс додому за місцем реєстрації та проживання бойові припаси тридцять два бойових патронів калібру 5,6 мм. При цьому, згідно положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відтак, оскільки обставин придбання та носіння патронів у обвинувальному акті не викладено взагалі, а в судовому засіданні даний факт стороню обвинувачення доведений поза розумним сумнівом не був, тому те, що патрони міг придбати і носити ОСОБА_3 , є припущенням сторони обвинувачення, яке не підтверджене жодними належними і допустимими доказами, а тому є недоведеним.

У зв?язку з викладеним, керуючись ч. 4 ст. 95 КПК України, посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування вину визнавав повністю, тобто визнавав, що саме він придбав, переніс та зберігав боєприпаси, є безпідставними.

Захисник просив визнати недопустимим в якості доказу копію протоколу обшуку, проведеного 09.11.2018 за місцем проживання ОСОБА_3 , оскільки у матеріалах провадження міститься і судом досліджувалася саме його копія, тоді як КПК України передбачає, що як доказ у кримінальному провадженні може бути використаний лише оригінал документу.

Згідно ч. 3 ст. 99 КПК України, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов?язані надати суду оригінал документа.

Судом встановлено, що обшук проводився та у зв?язку з цим складався протокол такого обшуку у межах іншого кримінального провадження, а тому оригінал протоколу обшуку міститься у матеріалх кримінального провадження № 0000573, яке, з пояснень прокурора, на даний час не закрите та щодо якого триває досудове розслідування.

Враховуючи викладене, до матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 було долучено копію протоколу обшуку, яка належним чином завірена і досліджена у судовому засіданні, а тому визнання даного протоколу обшуку як недопустимим доказом з цих обставин, суд не вбачає підстав.

Разом з тим, статтею 104 КПК України передбачено з яких частин і що повинен містити протокол процесуальної (слідчої) дії. Зокрема, вступна частина протоколу повинна містити відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); заключна частина протоколу повинна містити спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.

Як встановлено із відеозапису проведеної процесуальної дії, безпосередню участь у проведенні обшуку, крім слідчого, ОСОБА_3 та понятих, брали оперативні співробітники у кількості 4-ох осіб, однак протокол обшуку взагалі не містить жодних даних про таких осіб, що вони були учасниками обшуку, їх підписи тощо.

Також протокол не містить даних про те, що виявленні та вилученні під час обшуку речі були пред?явленні понятим та іншим учасникам присутнім при обшуку.

Окрім того, стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів на підтвердження отримання указаної вище копії протоколу обшуку, а також копії ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000620 від 29.10.2018, у передбачений КПК України процесуальний спосіб, зокрема, шляхом тимчасового доступу до документів з подальшим їх вилученням чи в інших передбачений ч. 2 ст. 93 КПК України спосіб, що свідчить про отримання таких доказів у даному провадженні з порушенням встановленого КПК України порядку.

Таким чином, із вказаних підстав, копія протоколу обшуку та копія ухвали слідчого судді від 29.10.2018, у розумінні ст. 86 КПК України, не можуть бути визнані судом як допустимі докази.

Згідно ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Аналогічні положення закріплені у п. 6 ч. 1 ст. 7, ст. 13 КПК України.

Так, за змістом ст. ст. 234 - 236 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи виконується слідчим або прокурором. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов?язку особистого виконання обшуку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2018 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573, надано дозвіл на обшук домоволодіння (житлових та не житлових приміщень), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано, яке перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 ,1960 року народження, з метою відшукання і вилучення брезентового покриття, жовтого кольору, розмірами 16,5х12,5 м.; проведення заходу доручено старшому слідчому СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_9 (а.к.п. 8-9).

Прокурор під час розгляду кримінального провадження послався на наявність у матеріалах кримінального провадження доручення слідчого оперативним працівникам на забезпечення оперативного супроводження слідчої дії - проведення обшуку, виданого слідчим на підставі ст. 40 КПК України, у зв?язку з чим вказав про законність проведеної слідчої дії.

Разом із тим, такий висновок не узгоджується з приписами ч. 1 ст. 236 КПК України, яка не передбачає можливості виконання ухвали про дозвіл на обшук ніким іншим, окрім слідчого чи прокурора.

На думку суду, положення п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України про наявність у слідчого права доручати проведення слідчих дій оперативним підрозділам у даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки прямо суперечать вимогам закону щодо порядку проведення обшуку.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов?язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод отримання доказів внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 236 КПК України виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України відповідним оперативним підрозділам. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку мають право запросити спеціалістів, однак це не звільняє їх від обов?язку особистого виконання обшуку. У випадку проведення обшуку іншими особами, окрім слідчого чи прокурора, вказане слід вважати суттєвим порушенням умов обшуку, а результати обшуку у відповідності з вимогами ст.ст. 86, 87 КПК України, не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатися суд при ухваленні обвинувального вироку, як на доказ.
Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 466/896/17.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ван Россем проти Бельгії», в ордері на обшук мають бути зазначені певні обмеження, аби виключити потенційну необмеженість втручання; зокрема йдеться про обмеження з урахуванням права на повагу до житла відповідної особи. Отже, ордер має містити мінімальний список ознак, які згодом довали б можливість перевірити, чи не виходили працівники поліції, які здійснювали цей обшук, за рамки санкціонованого розслідування.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи, здійснюється за обов?язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Під участю понятих при проведенні слідчої дії слід розуміти не лише їх зазначення у протоколі обшуку та формальна присутність під час його проведення, а й реальна можливість спостерігати за діями осіб, які проводять обшук, засвідчувати факти виявлення предметів, вилучених під час обшуку та всі дії, які вчиняються під час обшуку.

З викладеного вбачається, що саме слідча СВ ОСОБА_9 була уповноважена на проведення слідчої дії, за участю понятих, які повинні були постійно спостерігати за діями осіб, які проводять обшук, засвідчувати факти виявлення предметів, вилучених під час обшуку та всі дії, які вчиняються під час обшуку, а оперативні працівники діяти у рамках, передбачених КПК України, тобто самостійно і без вказівок слідчого не здійснювати з власної ініціативи будь-які процесуальні дії, а лишезабезпечувати оперативне супроводження слідчої дії.
Незважаючи на це, обшук у житлі ОСОБА_3 09.11.2018 фактично проведений оперативними працівниками Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП України в Кіровоградській області в присутності слідчої, яка лише складала протокол обшуку, слідча особисто обшук не проводила, а поняті не перебували постійно та не спостерігали безперервно за діями осіб (працівників поліції), які фактично проводили обшук; останні у свою чергу без відповідних вказівок слідчого, проводили обшук у домоволодінні ОСОБА_3 , не у її присутності та присутності понятих тощо.
Зокрема, з пояснень свідка ОСОБА_8 встановлено, що він був запрошений до участі у домоволодінні ОСОБА_3 не слідчим або оперативними працівниками, а іншим свідком. Останній та свідок ОСОБА_14 суду пояснили, що слідча жодних вказівок оперативним працівникам щодо проведення обшуку не надавала; остання самостійно обшук не проводила, а лише заповнювала протокол; вони не постійно перебували разом з оперативними працівниками та при обшуку у будинку спочатку деякий час разом зі слідчим перебували на порозі будинку і не бачили, де у цей час перебували працівники поліції та що робили, які зайшли до будинку.

Такі показання свідків підтверджуються також і з переглянутого відеозапису до протоколу обшуку від 09.11.2018, згідно якого понятим слідчим роз?яснено про необхідність знаходження поряд із нею. Але, до початку обшуку будинку, оперативні працівники обшукували прибудинкові будівлі, при обшуку деяких з них, поняті і слідча були відсутні (зокрема погребу). У подальшому, з ініціативи саме оперативних працівників, встановлено, що ОСОБА_3 мисливець і без жодних вказівок слідчого оперативними працівниками було запропоновано ОСОБА_3 показати наявну у нього зброю. Як встановлено потім з даного відеозапису, ОСОБА_3 та оперативні працівники пройшли до будинку для перевірки зброї під час чого поняті та слідча до будинку не заходили. Саме оперативними працівниками слідчій, понятим та іншим учасникам процесуальної дії запропоновано не проходити до будинку усім, так як вони (оперативні співробітники) мали на меті перевірити у будинку лише зброю. Після цього, оперативні працівники деякий час залишалися у будинку (у першій кімнаті) самі, ОСОБА_3 виходив з кімнати, де знаходився сейф зі зброєю.

У подальшому у будинку обшук проводився ще у двох кімнатах: у другій кімнаті обшук також був розпочатий без участі понятих та слідчої, вони з?явилися пізніше, коли виявлено рушниці, у третій кімнаті, коли виявлені патрони, були присутні усі учасники, крім ОСОБА_3 , який не перебував у кімнаті під час того, як виявлено патрони. Після виявлення патронів обшук відразу закінчився.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слідча дія обшук, незважаючи на те, що патрони були виявлені у кімнаті у присутності понятих та слідчої, у цілому проведена з істотним порушенням вимог чинного процесуального законодавства, з наступних підстав:

-обшук фактично проведений оперативними співробітниками, незважаючи на те, що дозвіл на його проведення наданий лише слідчій ОСОБА_9 ;

-з відеозапису встановлено, що обшук щодо предмету, який першочергово розшукувався, фактично був припинений після огляду прибудинкових будівель, подвір?я, після чого обшук у самому будинку проводився лише стосовно наявної у ОСОБА_3 зброї та боєприпасів;

-обшук у будинку був розпочатий за ініціативою оперативних співробітників, які встановили, що ОСОБА_3 мисливець і запропонували йому показати наявну у нього зброю, тобто слідча у цей момент не надавала жодних вказівок оперативним працівникам щодо розшуку брезенту у будинку і щодо перевірки зброї, самостійно обшук (перевірку) зброї не проводила, туди першочергово не проходила разом із понятими, не була присутня разом із понятими при проведенні обшуку у першій кімнаті і при початку обшуку другої кімнати, не надавала будь-яких вказівок на місця, в яких необхідно проводити обшук;

-поняті не мали реальної можливості безперервно (постійно) спостерігати за діями оперативних працівників, які проводили обшук, так само як і слідча;

-обшук був припинений відразу після виявлення патронів, хоча у будинку наявні були і інші кімнати та підсобні приміщення.

Таким чином, можна стверджувати про те, що оперативні співробітники, за власної ініціативи, без будь-яких вказівок слідчої, не маючи на це дозволу (згідно доручення вони повинні були лише забезпечувати оперативне супроводження слідчої дії обшуку домоволодіння ОСОБА_3 ), вийшли за рамки санкціонованого ухвалою слідчого судді обшуку та саме вони провели обшук домоволодіння ОСОБА_3 , у тому числі і обшук (перевірку) наявної у ОСОБА_3 зброї. У свою чергу слідча не вчинила жодних дій щодо фактичного обшуку домоволодіння ОСОБА_3 (самостійно не здійснювала і не пропонувала проводити обшук у будинку і у конкретній кімнаті будинку, відкривати сейф, шафи, шухляди, тощо), дозвіл на проведення якого був наданий саме і лише їй.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 106 КПК України, до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, при складанні протоколу обшуку, з метою виключити можливість підміни, чи будь-якого іншого впливу на речовий доказ, слідчим не було відображено процедуру упакування та вилучення боєприпасів, шляхом зазначення в протоколі пакету в який їх було поміщено та способу його опечатування, фототаблиця до протоколу відсутня.

За таких підстав, суд позбавлений можливості належним чином встановити чи саме ті патрони, які вилученні у домоволодінні ОСОБА_3 , були направлені на експертизу і відносно них зроблено висновок, що вони являються боєприпасами, тобто висновок експерта № 316 від 23.11.2018 не може бути визнаним як належний доказ.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Аналізуючи викладені норми, можна дійти до висновку, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Слід звернути увагу на те, що слідчому або прокурору надається право на тимчасове вилучення речей та документів, які не зазначені в ухвалі слідчого судді. Але, слідчий повинен зробити опис таких речей та документів, та зазначити, що вони тимчасово вилучаються та, у строк 48 годин з моменту їх вилучення, слідчий або прокурор повинен звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2018 надано дозвіл на обшук домоволодіння ОСОБА_3 з метою відшукання і вилучення брезентового покриття, жовтого кольору, розмірами 16,5х12,5 м. Вилучені 09.11.2018 під час обшуку домоволодіння патрони не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а тому вважаються тимчасово вилученим майном, але з клопотанням про їх арешт слідчий або прокурор до слідчого судді не зверталися, тобто вилучені патрони повинні були повернуті ОСОБА_3 , що у свою чергу здійснено не було і вони були визнані речовими доказами і передані на зберігання до Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Показання допитаних у судовому засіданні свідків (слідчої та оперативних співробітників, які проводили обшук) є не узгодженими та не послідовними між собою, у тому числі і не узгоджуються з показаннями понятих, а вказані свідки є певною мірою зацікавленими особами та здійснювали проведення обшуку, як встановлено судом, з порушенням процедури, передбаченої КПК України, а тому їх показання викликають сумнів у їх неупередженості і навпаки підтверджують викладені вище висновки щодо істотного порушення вимог процесуального закону при проведенні обшуку у домоволодінні ОСОБА_3 .

Показання свідків (понятих) також не підтверджують законності процедури проведеного обшуку у домоволодінні ОСОБА_3 .

Також, з огляду на викладене, досліджені у судовому засіданні витяг із ЄРДР кримінального провадження за № 0000620, ухвала слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2018, протокол огляду предметів від 27.11.2018, постанова про визнання та здачу речових доказів від 27.11.2018, наказ № 91 від 15.10.2018 про створення слідчо-оперативної групи із досудового розслідування кримінального провадження № 0000573 та доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 06.11.2018 № 116/267, у розумінні ст. 85 КПК України, не є належними доказами, які підтверджують факт придбання, носіння та зберігання ОСОБА_3 боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Сторона захисту просила визнати недопустимими докази надані стороною обвинувачення, а саме: наказ № 91 від 15.10.2018 про створення слідчо-оперативної групи із досудового розслідування кримінального провадження № 0000573 та доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 06.11.2018 № 116/267, оскільки вони відкритті у порушення ст. 290 КПК України.

Суд не погоджується з такими твердженнями сторони захисту, так як ст. 290 КПК України передбачає право сторони відкривати докази іншій сторони і у даному випадку сторона обвинувачення таке право використала під час судового слідства, оскільки вказані вище документи під час досудового розслідування і при відкритті матеріалів після завершення досудового розслідування у володінні сторони обвинувачення були відсутні (містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000573).

Конституційний Суд України, аналізуючи положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, виходив з того, що збирання доказів можливе лише в порядку, передбаченому законом, а тому визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог процесуального законодавства. Аналіз положення ч. 3 ст. 62 Конституції України дав підстави Конституційному Суду України для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину у будь-якому випадку не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними з порушенням встановленого законом порядку (Рішення від 20 жовтня 2011 у справі № 12рп/2011).

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України, зазначивши у п. 19 постанови свого Пленуму № 9 від 01 листопада 1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» про те, що докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом і тоді, коли, зокрема, їх збирання і закріплення здійснено з порушенням встановленого процесуальним законодавством порядку або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» наголошено на тому, що згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв?язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення ЄСПЛ від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Вєренцов проти України»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (§ 34 рішення у справі «Тейшейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998, § 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Така ж сама правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 04.07.2018, справа № 688/788/15-к.

Частинами 2, 4 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У ст. 129 Конституції України, серед основних засад судочинства закріплено, зокрема, такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Суд, залишаючись безстороннім при оцінці наданих сторонами доказів, у межах дії норм КПК України, позбавлений повноважень здобуття доказів за власною ініціативою, з чого випливає, що суд, оцінивши надані докази, вичерпав можливість отримання доказів.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами в їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безспірних належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відповідно до пред`явленого обвинувачення, а саме - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, а тому суд знаходить правові підстави для постановлення виправдувального вироку.

Цивільний позов не заявлено, підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено судову експертизу зброї, вартість якої складає 572 грн. 00 коп. Оскільки, ОСОБА_3 підлягає виправданню, тому процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Речові докази: 27 патронів, 5 гільз, які вилучені при проведенні обшуку та передані до кімнати зберігання речових доказів Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області після набрання вироком законної сили знищити.

Процесуальні витрати за залучення експертів - віднести за рахунок держави.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та виправданому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис)

Копія вірна:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1