Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кс/758/3749/19
Справа № 758/9460/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, не визначаючи розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пятихатки, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; прож. за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимий, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий у кримінальному провадженні-начальник відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000082 від 27.02.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_5 .
Слідчий у клопотанні зазначає, що «у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000082, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_5 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000082, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідуваннь 27 лютого 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч.4 ст. 190 КК України.
У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 25 квітня 2019 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
26 червня 2019 року органом досудового розслідування повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, вчинили викрадення потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалий час незаконно позбавляли його волі, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, тілесних ушкоджень та, погрожуючи вбивством, із застосуванням зброї, здійснювали вимагання передачі права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 .
Так, 07.02.2018 року, близько о 17 годині ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в АДРЕСА_4 незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час повертався до власного місця мешкання. Так, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою посадили ОСОБА_9 до власного автомобіля марки Део Ланос темного кольору, державний номерний знак досудовим слідством не встановлено. Після чого, ОСОБА_5 , сівши за кермо даного автомобіля та спільно з ОСОБА_8 перевезли ОСОБА_9 за межи м. Києва, а саме до буд. АДРЕСА_2 , де шляхом обману незаконно утримували приблизно до 06 березня 2018 року.
Під час перебування у будинку АДРЕСА_2 , де мешкали ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та двоє її дітей, останні не випускали ОСОБА_9 за межі подвір`я, таким чином незаконно утримували поруч із собою останнього, не даючи йому можливості вільно пересуватись, вибирати місце свого проживання та перебування. Також, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 під час незаконного утримання ОСОБА_9 застосовували до останнього фізичне насильство, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевою трубою та прутами в область ніг. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залякували потерпілого з метою примусити останнього підписати невстановлену кількість бланків документів, що стосуються права власності на квартиру потерпілого.
Однак, приблизно 6 березня 2018 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі.
Крім цього, 07.03.2018 року у вечірній час, ОСОБА_8 , повторно, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та з двома невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час підходив до власного місця мешкання. При цьому, двоє невстановлених досудовим слідством осіб, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону автомобіля марки Део Ланос, державні номерні знаки якого досудовим слідством не встановлені, де на передніх сидіннях перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Так, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування. Крім цього, під час незаконного утримання, до потерпілого ОСОБА_9 застосовувалось фізичне насильство, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевими трубою та прутами в область ніг, з метою позбавлення потерпілого пересуватись. Під час застосування фізичного насильства, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 вимагали у потерпілого підписати невстановлену кількість бланків документів, що стосуються права на власність на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 .
Приблизно 6 квітня 2018 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі до свого місця мешкання.
Крім цього, 10.04.2018 року у вечірній час, ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час підходив до власного місця мешкання. При цьому, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону невстановленого досудовим слідством автомобіля. Так, відповідно до розподілу ролей, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування. Також, під час незаконного утримання потерпілого ОСОБА_9 шляхом застосовування фізичного насильства, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевими трубою та прутами в область ніг, з метою позбавлення потерпілого пересуватись. При цьому, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 погрожуючи потерпілому вбивством вимагали підписати невстановлену кількість бланків документів, що стосується права власності на квартиру останнього.
Приблизно 10 травня 2018 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі до свого місця мешкання.
Крім цього, у невстановлений досудовим слідством час та день, ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час проходив поруч із власним місцем мешкання. При цьому, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону невстановленого досудовим слідством автомобіля. Так, відповідно до розподілу ролей, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 під час застосування фізичного насильства вимагали підписати бланки документів, що стосуються передачі права власності на квартиру потерпілого ОСОБА_9 .
Крім цього, 01.03.2019 року, ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час проходив поруч із власним місцем мешкання. При цьому, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону невстановленого досудовим слідством автомобіля. Так, відповідно до розподілу ролей, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування.
Крім цього, під час незаконного утримання, до потерпілого ОСОБА_9 застосовувалось фізичне насильство, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевими трубою та прутами в область ніг, при цьому вимагали підписати бланки документів, що стосуються передачі права власності на квартиру потерпілого ОСОБА_9 .
Відповідно висновку експерта №042-552-2019 від 25.03.19 у ОСОБА_9 виявлено ушкодження: інфікована рана на внутрішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини. Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилося від дії тупого предмету, характерні властивості якого визначити не представляється можливим в зв`язку з давністю події та інфікуванням рани, за давністю може відповідати терміну від 15 до 30 діб на момент огляду (21.03.19) (з урахуванням трофічних змін нижніх кінцівок). Виявлене тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу.
Також, під час незаконного утримання, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 використовуючи пістолет Макарова погрожували вбивством при спробі потерпілого ОСОБА_9 втекти.
08.03.2019 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі до свого місця мешкання.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюються в незаконному позбавлені волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї, здійснюване протягом тривалого часу, а саме вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Так, 07.02.2018 року, близько о 17 годині ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в АДРЕСА_4 незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час повертався до власного місця мешкання. Так, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживання довірою посадили ОСОБА_9 до власного автомобіля марки Део Ланос темного кольору, державний номерний знак досудовим слідством не встановлено. Після чого, ОСОБА_5 , сівши за кермо даного автомобіля та спільно з ОСОБА_8 перевезли ОСОБА_9 за межи м. Києва, а саме до буд. АДРЕСА_2 , де шляхом обману незаконно утримували приблизно до 06 березня 2018 року.
Під час перебування у будинку АДРЕСА_2 , де мешкали ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та двоє її дітей, останні не випускали ОСОБА_9 за межі подвір`я, таким чином незаконно утримували поруч із собою останнього, не даючи йому можливості вільно пересуватись, вибирати місце свого проживання та перебування. Також, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 під час незаконного утримання ОСОБА_9 застосовували до останнього фізичне насильство, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевою трубою та прутами в область ніг. Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залякували потерпілого з метою примусити останнього підписати невстановлену кількість бланків документів, що стосуються права власності на квартиру потерпілого.
Однак, приблизно 6 березня 2018 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі.
Крім цього, 07.03.2018 року у вечірній час, ОСОБА_8 , повторно, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та з двома невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час підходив до власного місця мешкання. При цьому, двоє невстановлених досудовим слідством осіб, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону автомобіля марки Део Ланос, державні номерні знаки якого досудовим слідством не встановлені, де на передніх сидіннях перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Так, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування. Крім цього, під час незаконного утримання, до потерпілого ОСОБА_9 застосовувалось фізичне насильство, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевими трубою та прутами в область ніг, з метою позбавлення потерпілого пересуватись. Під час застосування фізичного насильства, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 вимагали у потерпілого підписати невстановлену кількість бланків документів, що стосуються права на власність на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 .
Приблизно 6 квітня 2018 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі до свого місця мешкання.
Крім цього, 10.04.2018 року у вечірній час, ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час підходив до власного місця мешкання. При цьому, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону невстановленого досудовим слідством автомобіля. Так, відповідно до розподілу ролей, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування. Також, під час незаконного утримання потерпілого ОСОБА_9 шляхом застосовування фізичного насильства, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевими трубою та прутами в область ніг, з метою позбавлення потерпілого пересуватись. При цьому, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 погрожуючи потерпілому вбивством вимагали підписати невстановлену кількість бланків документів, що стосується права власності на квартиру останнього.
Приблизно 10 травня 2018 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі до свого місця мешкання.
Крім цього, у невстановлений досудовим слідством час та день, ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час проходив поруч із власним місцем мешкання. При цьому, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону невстановленого досудовим слідством автомобіля. Так, відповідно до розподілу ролей, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 під час застосування фізичного насильства вимагали підписати бланки документів, що стосуються передачі права власності на квартиру потерпілого ОСОБА_9 .
Крім цього, 01.03.2019 року, ОСОБА_8 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , незаконно викрали потерпілого ОСОБА_9 , який в цей час проходив поруч із власним місцем мешкання. При цьому, застосувавши до потерпілого фізичну силу, всупереч його волі та подолавши опір, заштовхали ОСОБА_9 на заднє сидіння салону невстановленого досудовим слідством автомобіля. Так, відповідно до розподілу ролей, застосовуючи до потерпілого фізичну силу, в супереч його волі, розпочали незаконно утримувати потерпілого на задньому сидінні даного автомобіля, позбавивши можливості покинути салон автомобіля. ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля, перевіз потерпілого за межі м. Києва, а саме до будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно утримували ОСОБА_9 протягом тривалого часу у вказаному будинку проти його волі, при цьому застосовуючи до останнього фізичні страждання, обмежуючи у харчуванні, у вільному пересуванні, забороняючи шляхом застосування погроз виходити за межі будинку, тобто не даючи потерпілому можливості вільно обирати місце свого проживання та перебування.
Крім цього, під час незаконного утримання, до потерпілого ОСОБА_9 застосовувалось фізичне насильство, яке мало систематичний характер, шляхом нанесення ударів металевими трубою та прутами в область ніг, при цьому вимагали підписати бланки документів, що стосуються передачі права власності на квартиру потерпілого ОСОБА_9 .
Відповідно висновку експерта №042-552-2019 від 25.03.19 у ОСОБА_9 виявлено ушкодження: інфікована рана на внутрішній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини. Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилося від дії тупого предмету, характерні властивості якого визначити не представляється можливим в зв`язку з давністю події та інфікуванням рани, за давністю може відповідати терміну від 15 до 30 діб на момент огляду (21.03.19) (з урахуванням трофічних змін нижніх кінцівок). Виявлене тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу.
Також, під час незаконного утримання, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 використовуючи пістолет Макарова погрожували вбивством при спробі потерпілого ОСОБА_9 втекти.
08.03.2019 року потерпілий, користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втратили пильність, втік з місця позбавлення волі до свого місця мешкання.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюються в вимаганні передачі права на чуже майно, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, а саме вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Крім того, у ОСОБА_5 виник умисел на зберігання, придбання без передбаченого законом дозволу бойових припасів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України за наступних обставинах:
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.
Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, зброя та боєприпаси
(крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.
Однак, в супереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та вчинив злочини проти порядку громадської безпеки, за наступних обставин.
ОСОБА_5 у невстановлений слідством час у невстановленому місці, у невстановленої слідством особи, діючи з прямим умислом, з метою використання боєприпасів в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу на їх придбання, вирішив стати на злочинний шлях, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, привласнив, тобто безоплатно придбав, знайдені ним 15 предметів схожих на патрони, які помістив до власної сумки, після чого почав їх зберігати при собі без передбаченого законом дозволу.
25.04.2019 о 09 годині 00 хвилин під час проведення обшуку в спальній кімнаті за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: буд. АДРЕСА_2 , працівниками Подільського УП ГУНП м. Києва було виявлено та вилучено 25 бойових патронів 9 мм, які знаходився в шкарпетці.
Відповідно висновку експерта №8-2/368 від 24.05.2019 надані на дослідження 25 (двадцять п`ять) патронів являються пістолетними патронами калібру 9*18 мм, що споряджені оболонковою кулею зі свинцевим осердям, та відносяться до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї. Виготовлені промисловим способом (НВО «ФОРТ», м. Вінниця, Україна) та придатні для стрільби.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у придбанні, носінні, зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
26.04.2019 ухвалою Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.19 до 10.00 год. включно.
19.06.2019 ухвалою Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.07.19 до 12.30 год. включно.
18.06.2019 постановою керівника Київської місцевої прокуратури №7 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 25.07.2019.
16.07.2019 ухвалою Подільського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5 (п`яти) місяців.
З об`єктивних причин у кримінальному провадженні досудове розслідування на даний час триває у зв`язку зі складністю та тривалістю їх проведення.
Підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази:
протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 13 березня 2019 року, згідно якого з`ясовано період часу вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного позбавлення волі в період з лютого 2018 по березень 2019 та заволодіння документами, у тому числі на квартиру, що належить потерпілому;
протокол огляду від 14 липня 2018 року, під час якого потерпілий впізнав будинок та ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , де потерпілого незаконно утримували на протязі 2018-2019 року;
протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13 березня 2019 року в період часу з 17 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв., в якому останній надав показання щодо вчинених відносно нього злочинів, а саме періодичних викрадень та незаконного утримання за межами м. Києва, вчинення систематичного насильства щодо нього та погроз застосування насильства, крім цього, потерпілий показав, що злочинці шляхом застосування насильства до нього та погроз вбивством змусили його підписати ряд бланків документів, що стосуються права власності на квартиру та незаконним заволодінням документами на квартиру, що належить потерпілому та документами, що посвідчують його особу;
протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14 березня 2019 року в період часу з 18 год. 51 хв. по 19 год. 42 хв., в якому останній надав показання щодо вчинених відносно нього злочинів, а саме періодичних застосувань насильства, погроз вбивством та вимагання підписати ряд бланків документів, що стосуються права власності на квартиру;
висновком експерта №042-552-2019 від 25.03.19 згідно якого у потерпілого виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 днів але менш ніж 21 добу;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.19, де потерпілий впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка викрадала потерпілого та вимагала підписувати документи та погрожувала вбити;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.19, де потерпілий впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка викрадала потерпілого, незаконно утримувала проти волі та вимагала підписувати документи та погрожувала вбити;
вимогою щодо судимостей ОСОБА_8 , згідно якої остання була засуджена в 2012 році за ч.2 ст. 307 КК України;
протоколом допиту свідка ОСОБА_10 показала про обставини викрадання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 потерпілого та незаконного його утримання у полоні, незаконного заволодіння його документами, та отримання травм ніг потерпілим;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.19, де свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_8 ;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.19, де свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_5 ;
вимогою щодо судимостей ОСОБА_5 , згідно якої останній був засуджений в 2012 році за ч.2 ст. 146, ч.4 ст.189 КК України;
протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка показала, що бачила ОСОБА_5 та ОСОБА_8 поруч із квартирою потерпілого та приймали участь у виносі меблів з неї;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.19, де свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_8 ;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.19, де свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_5 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.03.19, який показав, про обставини коли бачив ОСОБА_8 , потерпілого на якого здійснювався тиск зі сторони останніх, та як виносили його речі з квартири проти його волі;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.19, де свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.03.19, який надав показання щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ;
протоколом обшуку від 25.04.19 за адресою: Київська обл., м. Яготин, вул. Івана Сірка, 9, де в результаті даного обшуку було вилучено 2 металеві палиці обмотані поліетиленовим скотчем, 25 штук бойових патронів 9мм, ткане вий згорток з наркотичним засобом метадоном, поліетиленовий пакет з наркотичною речовиною канабісом, мобільні телефони, що належать ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , документи, що надають право виїзду за кордон на автомобілі Оpel Vectra, документи на ім`я ОСОБА_14 , технічна довідка на транспортний засіб та інші документи на автомобілі Оpel Vectra, довіреності на ОСОБА_15 , витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей на ОСОБА_15 , зв`язки ключів, банківські картки, великий ніж з жовтою рукояткою, автомобіль Оpel Vectra днз НОМЕР_1 ;
протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.04.19;
протокол допиту свідка ОСОБА_16 , який показав, щодо перебування ОСОБА_9 за їх місцем мешкання;
протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який показав про обставини появи та перебування ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 ;
протокол одночасного допиту осіб від 25.04.19, під час якого було встановлено та підтверджено застосування зброї ОСОБА_5 для здійснення погроз вбивством ОСОБА_9 ;
протоколом огляду речей від 25.04.19, під час якого на мобільному телефоні, який було вилучено під час обшуку виявлені фотозображення квартири ОСОБА_9 та оголошення про продаж квартири ОСОБА_9 ;
висновком експерта №8-2/368 від 24.05.2019 (балістична експертиза);
повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25 квітня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, одна з яких відповідно до ст. 12 віднесена до тяжких, та санкція найтяжкого із злочинів передбачає покарання до 7 років позбавлення волі.
Відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, ризики передбачені ст. 177 КПК України актуальні й на теперішній час, які вказують на те, що підозрюваний буде:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вживати заходи, спрямовані на недопущення виявлення інших епізодів злочинний дій.
Виклад обставин, на підставі яких слідчий і прокурор дійшли висновку про наявність ризиків:
На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше судимий за аналогічні злочини, із призначенням реального строку покарання, однак на шлях виправлення не став та продовжив аналогічну злочинну діяльність.
Аналізуючи даний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід звернути увагу на позицію Суду щодо повторного скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk v. Turkey (Сельчук проти Туреччини); Matznetter v. Austria (Мацнеттер проти Австрії).
Так, ОСОБА_5 раніше судимий.
В вимозі щодо судимостей ОСОБА_5 міститься інформація про те, що останній раніше судимий Бориспільським міським судом Київської області за ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України 01.03.2012, вид покарання позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Також встановлено, що останній на шлях виправлення не став та почав вчиняти аналогічні злочинні дії, а саме незаконне викрадення та утримання людини, з метою незаконного заволодіння майном потерпілого.
Крім цього, характер інкримінованих дій свідчить про низький рівень правосвідомості підозрюваного, який користуючись численною перевагою, вчиняв злочинні дії насильницького характеру з метою заволодіння чужим майном.
Все вищевказане свідчить, що будучи судимим підозрюваний ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.
На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує на те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, підозрюваний ОСОБА_5 намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування в аспекті практики Європейського суду з прав людини, слід відмітити, що ризик переховування є актуальним з огляду на наступне:
- підозрюваний є уродженцем Полтавської області;
- підозрюваний не має постійного місця проживання в місті Києві.
- підозрюваний не працює, постійного доходу не має;
- підозрюваний раніше судимий
ОСОБА_5 в місці реєстрації не проживає, тимчасово мешкає на території Київської області, ( АДРЕСА_2 ), що є місцем вчинення злочинів. Крім цього, під час обшуку від 25.04.19 за місцем мешкання вилучено документи, що дають право виїзду автомобіля, який виявлено під час обшуку, за кордон, підозрювана має документи, що дозволяють покинути межі України.
Вищевказане свідчить про актуальність ризику переховування.
Крім цього актуальним є ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою залякування останніх. Актуальність даного ризику підвищується у зв`язку з тим, що потерпілий як на час вчинення кримінальних правопорушень так і на даний час перебувають у психологічно пригніченому стані у зв`язку із тривалим перебуванням у полоні та спричинення йому тілесних ушкоджень в цей час та здійснення погроз вбивством, та у зв`язку із характером вчинених злочинних дій відносно нього перебуває у вразливому стані, також підозрюваній відомо місце мешкання свідків, які є очевидцями вчинених кримінальних правопорушень. Також, необхідно звернути увагу на те, що на даний час органом досудового слідства встановлюються інші потерпілі, які раніше не звертались до поліції із заявами.
Перебування на волі підозрюваного може призвести до того, що потерпілий та свідки будуть побоюватися за своє життя та здоров`я, оскільки вчинені кримінальні правопорушення є злочинами у тому числі насильницького характеру та вчинено із застосуванням фізичного насильства, а саме шляхом нанесення тілесних ушкоджень, а вплив на них може призвести до зміни показань, що матиме негативне значення для кримінального провадження.
Крім цього, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний може вживати заходи, спрямовані на недопущення виявлення інших епізодів злочинних дій, шляхом знищення чи приховування речових доказів. На даний час встановлено багатоепізодність злочинних дій підозрюваної та після її затримання було встановлено її причетність до інших злочинів.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії).
Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.
Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та іншим вищевказаним. Крім цього, воно унеможливить документування інших епізодів злочинних дій у зв`язку з тим, що надасть можливість підозрюваному здійснювати перешкоди для цього. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, негативно впливати на розслідування кримінального провадження.
Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ч. 3 ст. 183 КК України передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Водночас відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Зважаючи на те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, та жодний розмір застави не може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, вважаємо за необхідне не визначати розмір застави як альтернативи запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене та, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 208, 211 КПК України, слідчий просить задовольнити клопотання».
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, просили у задоволені клопотання відмовити, посилаючись на те, що підозра необґрунтована, ризики не доведені.
25.04.2019 ОСОБА_5 затримано.
25.04.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 190 КК України.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 190 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України віднесена до тяжких, та санкція найтяжкого із злочинів передбачає покарання до 7 років позбавлення волі.
26.04.2019 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2019 ОСОБА_17 відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, строком 60 днів, без визначення застави; строк дії ухвали до 23.06.2019.
19.06.2019 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_18 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12:30 25.07.2019.
18.06.2019 постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_19 продовжено строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 25.07.2019.
16.07.2019 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000082 від 27.02.2019, в межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , до п`яти місяців, тобто до 25.09.2019.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказав на те, що у встановлені строки звершити досудове розслідування не є можливим, оскільки по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема, провести експертизи, отримати результати проведених негласних слідчих дій та провести інші слідчі дії.
Звертаючись із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , прокурором на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 190 КК України, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Прокурором у судовому засіданні наведені обставини, які вказують на те, що зазначені ризики за ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися, також наведені обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою у кримінальному провадженні та доведено, що вказані у сукупності обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст.ст. 197, 199 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ураховуючи у сукупності зазначені обставини, вважаю за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів до 21.09.2019 включно, не визначаючи розмір застави в порядку передбаченому п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання слідчого у кримінальному провадженні- начальника відділення СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, не визначаючи розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пятихатки, Дніпропетровської області.
Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пятихатки, Дніпропетровської області, строк тримання під вартою до 21.09.2019 включно, не визначаючи розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Визначити строк дії ухвали до 21.09.2019 включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1