№621/3587/19
Пр.1-кс/621/1264/19
УХВАЛА
12.12.2019 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
- мотоцикл "ІЖ", номер рами НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , шляхом тимчасового позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування ними.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 08.12.2019 року до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що на автошляху с. Шелудьківка - с. Скрипаї Зміївського району Харківської області сталася дорожньо- транспортна пригода.
Прокурор під час судового розгляду підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.
Власники майна про арешт якого вирішується питання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора та дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приписами ч. ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Слідчий суддя не вбачає підстав вважати такі доводи слідчого необґрунтованими, враховуючи, що надані матеріали не спростовують викладених в клопотанні обставин.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 08.12.2019 майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження протягом двох місяців з дня постановлення цієї ухвали, повернувши його власнику чи володільцю під відповідальне зберігання, а саме:
3) мотоцикл "ІЖ", номер рами НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно старшим слідчим СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: