Справа № 738/1890/19
№ провадження 1-в/738/210/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської області у складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у вiдкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» спiльне подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комiсiї Менської районної державної адміністраці про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_4 -
В С Т А H О В И В:

ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережна комісія Менської райдержадмiнiстрацiї подали до суду спільне подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання стягнень на має та має три заохочення.

Представник установи у судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що засуджений став на шлях виправлення, порушень не допускає, працює, має заохочення.

Представник спостережної комісії Менської райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином. До подання додано постанову Спостережної комісії Менської районної державної адміністрації № 87, якою комісія погодила застосування до засудженого ОСОБА_4 застосування пільги у вигляді заміни покарання більш м`яким покаранням (обмеження волі).

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні подання відмовити, вказав, що писав заяву про залишення подання без розгляду, але не заперечує щоб суд відмовив у задоволенні подання.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію засудженого.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні подання просив відмовити, оскільки проти його задоволення сам засуджений.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спiльного подання ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комiсiї Менської райдержадміністрації, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судом встановлено, що згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 3 ст. 357 КК України, та на підставі ч. 1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.12.2014 року і призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 22.01.2015 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 дійсно відбув 2/3 частини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії, наявність заохочень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не бажає застосування до нього пільги передбаченого ст. 82 КК України, що він також підтвердив у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комiсiї Менської РДА про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_4 .

На пiдставi викладеного, та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні спiльного подання Державної установи «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комiсiї Менської районної державної адміністраці про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1