Справа № 541/1897/19
Провадження № 1-кп/525/91/2019

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2019 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404 від 31.05.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської

області, українця, громадянина України, із середньою

освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого

за адресою:

АДРЕСА_1 (як встановлено в ході судового розгляду), без фактичного місця проживання,

в силу ст.89 КК України не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

31 травня 2019 року близько 01 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , під дією раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме алюмінієвих ночов, які ОСОБА_4 побачив на території домоволодіння, переслідуючи ціль незаконного особистого збагачення та мету наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, реалізовуючи свої злочинні наміри, шляхом вільного доступу з відкритої та неогородженої території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши фізичну силу свого тіла, вивільнивши ночви, які використовувалися власником для змішування бетону, від води та піску, шляхом волочіння по поверхні трави та ґрунту, таємно викрав алюмінієві ночви розмірами 3х15х0,5 м загальною вагою 42,5 кг. Відповідно до висновку експертизи №1058 від 12.06.2019 року ринкова вартість бувших у використанні ночов у вигляді металобрухту алюмінію масою 42,5 кг, на момент вчинення кримінального правопорушення могла складати 920,97 грн. Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном місце вчинення злочину покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме здав ночви наступного дня до пункту прийому металобрухту, тим самим повністю довівши свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на суму 920,97 грн.

Крім цього, діючи повторно, близько 19 години 30 хвилин 05 червня 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу продуктового магазину «Барвінок», розташованого за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Данила Апостола, 7, під дією раптово виниклого умислу, а саме, з метою викрадення велосипеда, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, реалізовуючи свої злочинні наміри, шляхом вільного доступу з відкритої території поблизу магазину, таємно викрав підлітковий складний велосипед марки «ММВЗ-Аіст» з рамою синього кольору, що належить ОСОБА_8 , який знаходився поблизу входу до вищезазначеного магазину і не був належним чином примкнутий. Після цього ОСОБА_4 з викраденим велосипедом місце вчинення злочину покинув та викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця. Відповідно до висновку експертизи №1115 від 18.06.2019 року, ринкова вартість підліткового складного велосипеду синього кольору, марки «ММВЗ-Аіст» на момент вчинення кримінального правопорушення могла становити 996,67 грн. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на 996,67 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1 та 2 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах визнав повністю і суду пояснив, що 31.05.2019 року у нічний час доби, приблизно о 01 год., він, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 викрав алюмінієві ночви, які побачив на території даного домоволодіння; вказав, що наступного дня викрадені ночви здав на пункт прийому металобрухту. Також пояснив, що близько 19 год. 30 хв. 05.06.2019 року він перебував біля продуктового магазину «Барвінок» в м. Миргород, та біля магазину викрав підлітковий складний велосипед марки «ММВЗ-Аіст» з рамою синього кольору. Вказав суду, що він з кількістю та вартістю викраденого повністю згідний. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частинами 1 та 2 статті 185 КК України при вищезазначених обставинах повністю підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

-рапортом оперативного чергового Миргородського МРВ ГУНП в Полтавській області від 31.05.2019 року про те, що о 04 год. 38 хв. 31.05.2019 року до чергової частини по телефону звернулася ОСОБА_7 з повідомленням про те, що щойно прийшов на подвір`я вона виявила, що невідома особа викрала алюмінієву ванну з її двору (а.с.69);

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31.05.2019 року про те, що цього числа ОСОБА_7 повідомила органи поліції про вчинення крадіжки алюмінієвої ванни з її домоволодіння (а.с.70);

-даними протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 31.05.2019 року про те, що у зв`язку з викраденням алюмінієвої ванни, що належить ОСОБА_7 було проведено огляд прилеглої території домоволодіння по АДРЕСА_2 , де під час огляду було виявлено місце, де знаходилася алюмінієва ванна (ночви) за вищевказаною адресою (а.с.а.с.72-76);

-даними протоколу огляду місця пригоди від 01.06.2019 року з фототаблицею до нього про те, що цього числа було оглянуто територію металоприймального пункту в м. Миргород Полтавської області, де було виявлено алюмінієві ночви (а.с.а.с.78-82);

-письмовою заявою ОСОБА_9 від 01.06.2019 року про те, що він добровільно видає працівникам поліції алюмінієву баддю, яка нещодавно ним було придбано у невідомих осіб за 700 грн. як брухт кольорових металів (а.с.83);

-даними протоколу огляду на зважування від 01.06.2019 року з фототаблицею до нього про те, що цього числа з участю понятих було оглянуто та на електронних вагах зважено алюмінієві ночви, їх вага склала 42,5 кг (а.с.а.с.84-86);

-постановою від 01.06.2019 року про визнання речовим доказом бувших у використанні алюмінієвих ночвів (а.с.90);

-висновком експерта (судово-товарознавчої експертизи №1058 від 12.06.2019 року) про те, що ринкова вартість бувших у використанні ночв у вигляді металобрухту алюмінію масою 42,5 кг на момент вчинення злочину, а саме на 31.05.2019 року могла складати 920 грн.97 коп. (а.с.а.с.91-95);

-рапортом оперативного чергового Миргородського МРВ ГУНП в Полтавській області від 05.06.2019 року про те, що о 19 год. 49 хв. 05.06.2019 року до чергової частини по телефону звернувся громадянин ОСОБА_8 з повідомленням про те, що щойно він виявив крадіжку свого велосипеду марки «Аіст» біля приміщення магазину «Барвінок» по вулиці Данила Апостола, 7 в м. Миргород Полтавської області (а.с.96);

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.06.2019 року про те, що цього числа ОСОБА_8 повідомив органи поліції про вчинення крадіжки належного йому велосипеда марки «Аіст» біля приміщення магазину «Барвінок» (а.с.97);

-даними протоколу огляду місця події з фототаблицею до нього від 05.06.2019 року з фототаблицею до нього про те, що у зв`язку з викраденням велосипеда, що належить ОСОБА_8 було проведено огляд прилеглої території біля магазину «Барвінок» в м. Миргород Полтавської області по вулиці Данила Апостола, 7; в ході даного огляду потерпілий вказав місце біля приміщення даного магазину, де він залишив свій велосипед, який був викрадений невідомою особою (а.с.а.с.98-100);

-заявою громадянина ОСОБА_4 від 06.06.2019 року про те, що він добровільно видає працівникам поліції викрадений ним 05.06.2019 року біля приміщення магазину «Барвінок» велосипед (а.с.101);

-даними протоколу огляду від 06.06.2019 року з фототаблицею до нього про те, що цього числа в присутності понятих ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції викрадений ним велосипед «ММВЗ-Аіст» з рамою синього кольору (а.с.а.с.102-105);

-постановою від 06.06.2019 року про те, що підлітковий складний велосипед синього кольору марки ММВЗ-Аіст визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню (а.с.106);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 06.06.2019 року про те, що з участю понятих ОСОБА_4 на місці та в деталях добровільно розповів та показав місце, де в м. Миргород Полтавської області він 31.05.2019 року викрав алюмінієві ночви, а також те, де він 05.06.2019 року викрав біля приміщення магазину «Барвінок» велосипед з синьою рамою (а.с.а.с.107-108);

-висновком експерта (судової товарознавчої експертизи №1115 від 18.06.2019 року) про те, що ринкова вартість підліткового складного велосипеду синього кольору марки ММВЗ-Аіст на момент вчинення злочину 05.06.2019 року могла становити 996 грн.67 коп. (а.с.а.с.110-114).

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази по даному кримінальному провадженню приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) (злочин, вчинений 31.05.2019 року) обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення і його протиправні дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України. Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно (злочин, вчинений 05.06.2019 року) обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення і його протиправні дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України. Отже, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені частиною 1 та частиною 2 статті 185 КК України.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Отже, виходячи з сукупності викладеного, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення (злочини), передбачені частинами 1,2 ст.185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, обстановку та обставини вчинення даних кримінальних правопорушень (злочинів), які є умисними, вартість викраденого майна, наслідки, що настали, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який в силу ст.89 КК України не судимий, те, що він за зареєстрованим місцем проживання в с. Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області (згідно даних паспорту) не проживає, за місцем реєстрації органом місцевого самоврядування характеризується посередньо, на даний час він фактичного постійного місця проживання не має, офіційно не працює, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений і на утриманні неповнолітніх дітей не має, наявність таких пом`якшуючих покарання обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна, відсутність обтяжуючих покарання обставин, заяви потерпілих у справі про те, що їм шкода відшкодована та при призначенні покарання вони покладаються на розсуд суду, і з урахуванням сукупності цих обставин, а також відомостей, що викладені в досудовій доповіді органу пробації щодо обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді арешту, яке повинно бути реальним, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. З огляду на юридичну суть та зміст положень ст.ст.50,65 КК України, суд також вважає, що захід примусу відносно ОСОБА_4 внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить його додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.
По даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20.09.2019 року; в подальшому, по даному судовому провадженню обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18.09.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці до 18.11.2019 року (а.с.п.42-43). Слід зазначити, що в даній ухвалі суду допущено описку в частині дати, оскільки вірною датою є дата не 18.11.2019 року, а 16.11.2019 року. Враховуючи викладене, те, що суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді арешту, з урахуванням положень ст.177 КПК України суд вважає за необхідне до набрання цим вироком законної сили залишити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою без змін.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Речові докази по даному кримінальному провадженню: алюмінієві ночви, які передані під відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 (що підтверджено учасниками справи в судовому засіданні та вбачається з обвинувального акту) належить залишити у власності потерпілої ОСОБА_7 ; велосипед марки «ММВЗ-Аіст», який передано під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 (що підтверджено учасниками справи в судовому засіданні та вбачається з обвинувального акту) належить залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 .

По справі маються витрати на залучення експерта в сумі 1256 грн. 08 коп. за проведення у справі двох судово-товарознавчих експертиз, які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту; за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України вважати ОСОБА_6 остаточно засудженим за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 6 (шести) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбуття покарання за даним вироком суду ОСОБА_4 рахувати з 21 серпня 2019 року, з часу обрання йому запобіжного заходу по даній справі у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі: алюмінієві ночви, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у власності ОСОБА_7 ; велосипед марки «ММВЗ-Аіст», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у власності ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1256 грн.08 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Великобагачанський районний суд Полтавської області, обвинуваченому, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1