Справа № 185/2767/16-к
Провадження № 1-кп/185/460/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2019 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Гуляйполе Запорізької області, громадянки України, українки, з середньою освітою, одруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізична особа - підприємець, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в ст. Кара-Дир, Олексіївського району, Цілиноградської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, пенсіонер, яка працює двірником у КП «Павлограджилсервіс», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому що, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року залишено без змін.

09 лютого 2014 року приблизно о 08.00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на автомобілі, марку якого встановити слідству не вдалося, прибула за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_4 та на той час перебувала малолітня ОСОБА_8 , щоб забрати останню з собою. Знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , подвір`я якого огороджено парканом, ОСОБА_5 побачила, що хвіртка закрита, після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла.

09 лютого 2014 року приблизно о 08.05 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, мотивуючи свої дії бажанням побачити дитину, діючи умисно, незаконно, на порушення ст. 30 Конституції України, ОСОБА_5 перелізла через паркан та відчинила хвіртку для ОСОБА_6 , яка прослідувала разом з ОСОБА_5 до дверей будинку. В подальшому ОСОБА_5 , діючи разом з ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_4 не надавав їм дозвіл заходити до житлового будинку АДРЕСА_3 , законним володільцем якого є ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, відкрито і всупереч вимогам чинного законодавства через вхідні двері, зламані невстановленими слідством особами, проникла до будинку АДРЕСА_3 .

На правомірні вимоги ОСОБА_4 покинути його помешкання та заходи щодо недопущення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кімнати будинку, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного наміру щодо порушення недоторканості житла, знаходячись в передпокої будинку, стоячи навпроти ОСОБА_4 , нанесла один удар металевим балончиком з-під лаку, який тримала в правій руці, в ділянку лоба ОСОБА_4 справа. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 почала штовхати ОСОБА_4 в напрямку житлових кімнат будинку, внаслідок чого ОСОБА_4 впав на підлогу обличчям вниз. З метою подолання опору ОСОБА_4 , руки якого в цей час ОСОБА_6 тримала за його спиною, ОСОБА_5 придавила металевим балончиком з-під лаку шию ОСОБА_4 в області її правої бокової поверхні в середній її третині.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 98 від 14 березня 2014 року тілесні ушкодження у вигляді саден в області лоба справа та правої поверхні шиї в середній її третині, які за своїм характером відносяться до ступеню легких тілесних ушкоджень.

Подолавши опір ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пройшла до спальної кімнати будинку АДРЕСА_3 , звідки забрала малолітню ОСОБА_8 , після чого разом з ОСОБА_6 втекла з будинку через вхідні двері.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожної окремо, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи із застосуванням насильства.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожна окремо, заявили клопотання про закриття кримінального провадження відносно них за ч. 2 ст. 162 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності має бути невідкладно розглянуто судом.

З`ясувавши в підготовчому судовому засіданні думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 162 КК України, щодо кожної окремо, позицію обвинувачених, кожної окремо, які підтримали заявлене клопотання, та не заперечували проти закриття даного кримінального провадження за нереабілітуючих обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши та співставивши наведене між собою та у сукупності з вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожна окремо, обвинувачуються у вчиненні 09 лютого 2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 162 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за який, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки.

З огляду на зазначені положення Закону строк притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожної окремо, до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного злочину наразі сплив.

Обставини, які у відповідності до ч.2-ч.5 ст.49 КК України унеможливлювали б застосування вказаного інституту звільнення від кримінальної відповідальності у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні.

Відтак, клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожної окремо, про закриття зазначеного кримінального провадження підлягає задоволенню.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 5250 грн. 00 коп., та компенсації моральної шкоди в розмірі 6000 грн. мають бути залишені без розгляду, оскільки за змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , необхідно стягнути в солідарному порядку на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1179 грн. 36 коп.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України закрити у зв`язку із закінчення строків давності.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України закрити у зв`язку із закінчення строків давності.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в солідарному порядку, на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1179 /одна тисяча сто сімдесят дев`ять/ грн. 36 коп.

Речові докази:

- сліди пальців рук зберігати при матеріалах кримінального провадження, балончик лаку для волосся, переданий до камери зберігання Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .