Справа № 357/4623/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, працюючої муляром без офіційного оформлення трудових відносин, з середньою освітою, розлученої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

31.03.2019 близько 20 години ОСОБА_4 разом із потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли на територію Узинського міського стадіону, що розташований по вулиці Авіаторів в місті Узин Білоцерківського району Київської області для відпочинку. Під час спілкування з останніми, ОСОБА_4 на землі побачила мобільний телефон марки «Samsung G531H Galaxy Grand Prime», який належить потерпілому ОСОБА_5 та в неї виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна.
Бажаючи довести свій злочинний намір до кінця та скориставшись тим, що її дії залишаються непоміченими, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Samsung G531H Galaxy Grand Prime» вартістю 1400 гривень.
В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 1400 гривень майнової шкоди.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю. При цьому дала суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин таємного викрадення чужого майна. Зазначила, що під час святкування дня народження потерпілого на стадіоні, помітила як у потерпілого випав телефон, який вона непомітно забрала та здала на другий день у ломбард за 1000 грн., які витратила на потреби дитини. Щиро розкаялася у вчиненому злочині, запевнила суд, що зробила для себе належні висновки, на даний час влаштувалася на роботу муляром із доходом до 11 тис. грн. в місяць. Просить суворо не карати та готова нести відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачена, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинила закінчений умисний злочин середньої тяжкості проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди та те, що шкода не відшкодована.

Враховуючи особу обвинуваченої, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтва про народження: НОМЕР_1 про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 ; НОМЕР_2 про народження 09.06.2002 року ОСОБА_9 . На обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Працює муляром на будівництві без офіційного оформлення трудових відносин.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченої, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд приходить до висновку, що обвинувачена є особою із середньою ймовірністю вчинення повторного злочину, а тому не становить підвищеної суспільної небезпеки.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченої в суді, яка критично та негативно поставилася до своїх вчинків, шкодує про вчинене повністю визнала свою винуватість, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину перебування на утриманні обвинуваченої двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, з урахуванням позиції обвинувачення, наявності двох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею та іншими нових злочинів, їй необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, розмір якого повинен бути мінімальним.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази у справі:

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1