ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 635/3286/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2461/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Заміна невідбутої частини покарання
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 06 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 26 06 2019 року задоволено заяву ОСОБА_7 .

Засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінено невідбуту частину покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року у виді одного року восьми місяців десяти днів позбавлення волі на обмеження волі на той самий строк, звільнивши останнього з-під варти по прибуттю до місця покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій викладено прохання про скасування ухвали у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам справи та про ухвалення нового рішення, яким у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , який вважав оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

В своїй апеляційній скарзі прокурор посилається на передчасність заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким через короткий проміжок часу. Вказує, що 3 заохочення за період відбування покарання є недостатнім показником того, що засуджений став на шлях виправлення.

Зазначає, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення, не було враховано, що ОСОБА_7 був неодноразово судимий, починаючи з 2007 року за корисливі злочини.

Крім того, вказує, що комісія Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» 27.02.2019 року та 20.03.2019 року відмовляла засудженому у застосуванні пільг, передбачених статтею 82 КК України та статтями 100, 101 КВК України.

Проте, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, виходячи із наступного.

Частиною 2 статті 67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пункт 17 вищевказаної постанови передбачає, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року за ч.4 ст. 296, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ст..71 КК України до 4 років позбавлення волі. Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року набрав законної сили 08 травня 2018 року. Засуджений ОСОБА_7 за час перебування в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» стягнень та заохочень не мав.

В Державній установі «Темнівська виправна колонія № 100» засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 22 травня 2018 року.

За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що заохочений адміністрацією установи 2 рази, стягнень не має. Працевлаштований нарядником господарчої обслуги установи. До праці ставиться позитивно, поставлені завдання виконує повністю та своєчасно. До виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань ставиться з розумною ініціативою. На заходи виховного характеру реагує позитивно. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, процесуальні витрати за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року засудженим ОСОБА_7 сплачені у повному обсязі.

Посилання прокурора на недоведеність виправлення ОСОБА_7 через те, що він лише дотримувався правил трудового розпорядку установи виконання покарань не знайшли свого підтвердження, оскільки однією із основних умов прийняття рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є сумлінна поведінка засудженого.

В свою чергу сумлінна поведінка полягає саме у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість застосування до засудженого положень статті 82 КК України через недоведеність його виправлення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак до нього може бути застосовано інститут заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас поліпшувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально - виховного впливу на нього. Саме цей закон виконує функцію стимулювання добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26.06.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Головуючий Судді