Справа № 182/3214/19
Провадження № 1-в/0182/81/2019
У Х В А Л А
Іменем України

25.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку,
В С Т А Н О В И В:
До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про звільнення його від відбуття призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 21.01.2009 року покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
В клопотанні зазначено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.01.2009 року ОСОБА_5 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Вирок набув законної сили 06.02.2009 року, але до тепер не виконаний.
Місцем його реєстрації на момент ухвалення вироку була адреса: АДРЕСА_1 . При цьому він особисто повідомив співробітників поліції, що фактично він мешкає за адресою АДРЕСА_2 та за місцем проживання цивільної дружини в АДРЕСА_3 . Зазначені відомості вказані у вироку суду і після набрання ним законної сили, він постійно проживав по АДРЕСА_2 і не переховувався від співробітників поліції. З 2011 року він офіційно зареєстрував шлюб і постійно проживає зі своєю дружиною - ОСОБА_6 у АДРЕСА_4 .
Лише 10.05.2019 року його викликали до районного відділу поліції за місцем його проживання, де відібрали пояснення щодо постійного місця проживання разом з дітьми і дружиною за вищевказаною адресою. Про те, що він був оголошений у розшук, як особа яка ухиляється від виконання вироку йому не було відомо. А відповідно до довідки, виданої начальником Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 10.05.2019р. до 19.02.2016 року він не був оголошений у розшук взагалі. Оскільки він був засуджений за злочин, який належить до злочинів середньої тяжкості відповідно до вимог ст. 12 КК України і після набуття чинності вироком суду минуло 10 років. а обвинувальний вирок не був виконаний не з його провини, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 80 КК України просив звільнити його від відбуттяя покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Прокурор у судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання. призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду від. 21.01.2009 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечував.
Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.
Адвокат ОСОБА_4 , яка представляла інтереси засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримала, просила його задовольнити і звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання а вироком суду від 21.01.20019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Суд, вислухавши учасників процесу, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.01.2009 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Вирок набув законної сили 06.02.2009 року. 09.02.2009 року Нікопольським міськрайонним судом на адресу Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області направлено розпорядження про виконання зазначеного вироку. 24.03.2009 року Нікопольським міськрайонним судом повторно направлено розпорядження про цього виконання вироку. 01.04.2009 року до суду надійшло повідомлення з Нікопольського МВ ГУМВС в Дніпропетровській області, згідно якого вирок Нікопольського міськрайонного суду від 21.01.2009 року стосовно ОСОБА_5 прийнято до виконання. 23.04.2009 тр. Нікопольським міськрайонним судом надіслано запит до Нікопольського МВ ГУМВС з приводу повідомлення відомостей щодо виконання вироку. 19.05.2019 р. суду надійшло повідомлення з Нікопольського МВ ГУМВС в Дніпропетровській області, згідно якого вирок Нікопольського міськрайонного суду від 21.01.2009 року стосовно ОСОБА_5 лише прийнято до виконання. Судом на протязі 2009-2015 рр.. неодноразово надсилались запити до Нікопольського МВ ГУМВС в Дніпропетровській області, щодо повідомлення результатів виконання вироку, однак жодних відомостей надано не було, ні щодо затримання засудженого ні щодо проведених заходів щодо встановлення місцезнаходження засудженого. 06.11.2015 року від Нікопольського МВ ГУМВС в Дніпропетровській області до суду надійшло повідомлення, про те що вирок не виконаний, оскільки місце перебування ОСОБА_5 не встановлено і лише 19.02.2016 року засудженого ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Згідно вимог п.3 ч. 1ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п`яти років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Згідно з ч. 3ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:
1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Нікопольського міського суду Дніпропетровської області, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.3 КК України.
Як вбачається з наданих суду документів, ОСОБА_5 засуджений до трьох років позбавлення за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 21.01.2009 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 152 ч.1 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості. Вирок набув законної сили 06.02.2009 року. І 09.02.2009 року зазначений вирок звернуто до виконання. Однак, місце перебування засудженого не встановлювалося і оперативно-розшукові заходи не проводилися. Лише 19.02.2016 року засудженого ОСОБА_5 оголошено у розшук, як особу, яка ухиляється від виконання вироку суду. Про те, що засуджений не ухилявся від виконання вироку суду свідчить та обставина, що 18.05.2018 року виконкомом Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області зареєстровано офіційно шлюб між ним та гр. ОСОБА_7 . У шлюбі він має дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 і відповідно зазначений у свідоцтві про народження кожної дитини батьком на підставі власноручної заяви про реєстрацію дитини. Відповідно до довідки наданої адвокатом ОСОБА_4 на протязі з 2009 по теперішній час засуджений ОСОБА_5 не притягався до кримінальної відповідальності і навіть до адміністративної.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст.152 КВК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2009 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Копію ухвали направити заявнику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1