Справа № 140/800/15-к
Провадження №11-кп/801/603/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілих: ОСОБА_12

представника цивільного відповідача: ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000015 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , цивільного відповідача ТОВ «Кондитер-С», цивільного відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнта Іншуранс» та прокурора на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.02.2019, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з ст.89 КК України раніше не судимого,;

засуджено за ч.3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3роки.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 задовольнити повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_15 моральну шкоду у розмірі 14 616грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_15 , як опікуна ОСОБА_17 , відшкодування шкоди, завданої дітям, пов`язаної зі смертю потерпілого у розмірі 43 848грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_15 , матеріальну шкоду пов`язану з витратами на поховання у розмірі 14 772грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитер-С» на користь ОСОБА_15 моральну шкоду у розмірі 285 384грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитер-С» на користь ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 300 000грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитер-С» на користь ОСОБА_15 , як опікуна ОСОБА_17 , відшкодування моральної шкоди, завданої дітям, пов`язаної зі смертю потерпілого у розмірі 300 000грн.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитер-С» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 16 587,50грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитер-С» на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 300 000грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитер-С» на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 300 000грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитер-С», Приватного акціонерного товариства "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", ОСОБА_7 на її користь 19 660грн завданої матеріальної шкоди та 300 000грн завданої моральної шкоди.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення криміналістичних експертиз на загальну суму 2 456грн 64коп.

встановив:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 був засуджений за те, що він 14.01.2015 біля 9 години ранку, керуючи технічно-справним автомобілем "ВАЗ 2109", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою "Немирів - Ямпіль", в районі повороту до с. Остапківці Немирівського району Вінницької області, не врахував дорожньої обстановки та стану дорожнього покриття, а саме наявності заокруглення проїзної частини ліворуч та наявності ожеледиці, при зміні напрямку руху не вибрав безпечної швидкості руху керованого автомобіля, внаслідок чого втратив змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до заносу транспортного засобу та виїзду на зустрічну смугу руху, в результаті чого відбулося його зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_18 , яка рухалася по належній смузі руху у зустрічному напрямку.

Внаслідок зіткнення транспортних засобів на місці події загинули пасажири автомобіля ВАЗ 2109 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_18 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Немирівської ЦРЛ.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №6 від 13.02.2015, ОСОБА_19 , отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкодження, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння. Смерть ОСОБА_19 настала внаслідок сполучної травми тіла з крововиливами на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, переломами кісток основи та склепіння черепа, обширного субарахноїдального крововиливу; крововиливу в середостіння, забою та розриву обох легень, крововиливу в плевральні порожнини; розриву правої долі печінки, крововиливу в черевну порожнину, які ускладнились гострою крововтратою, яка стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №8 від 13.02.2015, ОСОБА_22 , отримала тілесні ушкодження, які належать до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння. Смерть ОСОБА_22 наступила внаслідок сполучної травми тіла з крововиливами на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, закритим переломом кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдального крововиливу, крововиливу в середостіння, розриву серця з його тампонадою, розриву обох легень, крововиливу в плевральні порожнини, розриву правої долі печінки, крововиливу в черевну порожнину, які ускладнились гострою крововтратою, яка стоїть в причинному зв`язку із смертю.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №9 від 13.02.2015, ОСОБА_20 , отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкодження, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння. Смерть ОСОБА_20 настала внаслідок сполучної травми тіла з лінійним переломом потиличної кістки справа, переломом кісток основи черепа в задній черепній ямці справа з обширним крововиливом під м`яку мозкову оболонку, забоєм та розмізжченням речовини головного мозку; розривом обох легень, крововиливи в плевральні порожнини; крововиливи в середостіння, крововиливи в надниркову клітковину, великовогнещеві крововиливи в корковому шарі нирок, забоєм обох нирок, які ускладнились гострою крововтратою, яка стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №10 від 13.02.2015, ОСОБА_21 , отримав тілесні ушкодження, які належать до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища момент їх заподіяння. Смерть ОСОБА_21 наступила внаслідок сполучної травми тіла з переломами ребер, з розривом пристінкової плеври та міжреберних артерій, розривом верхньої долі правої легені, крововиливом в праву плевральну порожнину, ателектазом обох легень, забоєм легень; з переломом третього грудного хребця з повним розривом спинного мозку на даній ділянці; з розривом правої долі печінки та крововиливом в черевну порожнину; крововиливом в надниркову клітковину справа, з розривом та розмізжченням правої нирки, які ускладнились гострою крововтратою, яка стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №37 від 09.02.2015, ОСОБА_18 , отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої важкості, що спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Водій ОСОБА_7 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п.10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №82а від 25.02.2015, в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_18 , не мала технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля "ВАЗ 2109", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України і знаходилися з технічної точки в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Порушення вимог п.п.10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду із-за м`якості призначеного покарання і ухвалення нового вироку із призначенням обвинуваченому більш суворого по строку покарання, у виді позбавлення волі, посилаючись на неврахування судом обставин, що впливають на його призначення.

Апеляційна скарга захисника обвинуваченого навпаки, містить прохання про пом`якшення покарання із застосуванням норм статті 75 КК України.

Захисник просила зважити на особу обвинуваченого і пом`якшуючі покарання обставини, які суд першої інстанції не в достатній мірі врахував при постановленні вироку, тому, просив звільнити від відбування покарання із призначенням ОСОБА_7 іспитового строку.

Представник цивільного відповідача ПАТ «УСК Княжа Вієнта Іншуранс» просив скасувати судове рішення про стягнення із акціонерного товариства суму відшкодування потерпілим матеріальної і моральної шкоди.

Свої доводи обґрунтували тим, що питання по вирішенню цивільних позовів потерпілих заявлені до страхової компанії у кримінальному провадженні не можуть вирішуватися в процесі розгляду кримінальної справи, такі позови мали вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі іншого представника цивільного відповідача ТОВ «Кондитер-С» викладено прохання про зміну вироку суду в частині вирішення цивільного позову, заявленого до товариства, та просила відмовити в задоволенні цивільних позовів потерпілих.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вирішення питання про відшкодування шкоди потерпілим, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві, мало вирішуватись нормами спеціального Закону України від 28 грудня 2014 року "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Зважаючи, що обвинувачений виконував трудові обов`язки лише як торгівельний представник ТОВ «Кондитер-С» і до його обов`язків не входило перевезення співробітників товариства на автомобілі, належного власнику ОСОБА_23 , тому ТОВ «Кондитер-С» не може нести матеріальну відповідальність перед потерпілими особами в кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи поданої ними апеляційної скарги; заперечення потерпілих і прокурора проти її задоволення; представників цивільного відповідача ТОВ «Кондитер-С», які просили задовільнити їхні апеляційні вимоги; засудженого, потерпілих і їхнього представника проти задоволення даних апеляційних скарг представників цивільних відповідачів; пояснення прокурора щодо задоволення апеляційних вимог про призначення більш суворого покарання обвинуваченому, яке не підтримала сторона захисту та потерпілий ОСОБА_15 , дослідивши всі поданні апеляційні скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про зміну вироку суду лише в частині стягнення коштів по витратах потерпілих на поминальні обіди, організовані потерпілими за їхніми загиблими дітьми із наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, при обставинах, викладених у вироку ніким не оскаржувались, а тому вирок суду в цій частині не переглядався.

Призначене обвинуваченому покарання, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.

Прокурор, в своїй апеляційній скарзі, не навів переконливих доводів, що збільшення покарання по строку на 1 рік сприятиме більш дієвому виправленню обвинуваченого і попередженню скоєння інших злочинів.

Щире каяття, як пом`якшуюча покарання обставина справедливо визнана судом першої інстанції. Поведінка обвинуваченого була підтверджена і в суді апеляційної інстанції.

Тому, суд не вбачає підстав до виключення даної обставини із вироку суду відносно обвинуваченого.

Як і немає підстав до пом`якшення покарання винному.

Апеляційна скарга захисника за відсутності обтяжуючих покарання обставин, містить посилання на пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, які вже були враховані судом при призначенні покарання ОСОБА_7 , зокрема наявність у нього інвалідності третьої групи, позитивної характеристики і неповнолітньої дитини.

Суд не вбачає за можливе визнати погодні умови, а саме наявність ожеледиці, обставиною, що пом`якшує покарання. Недотримання пункту 12.1 ПДР України, а саме неврахування дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу при ожеледиці, не вплинуло на вибір водієм безпечної швидкості руху автомобілем, що в свою чергу, не дало змоги постійно контролювати рух автомобіля і безпечно керувати ним.

Порушення даного пункту ПДР України і пункту 10.1 ПДР України було причиною ДТП, що сталася за участю водія ОСОБА_7 . Тому виключається визнання даної обставини, одночасно ще і пом`якшуючою обставиною.

Інших обставин, які б впливали на пом`якшення покарання обвинуваченому, апеляційна скарга не містить. Тому і підстав для її задоволення немає.

При розгляді апеляційних скарг цивільних відповідачів, суд виходив із того, що відповідно до норм частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами встановленими КПК.

В разі не врегульованих КПК процесуальних відносин, у зв`язку із заявленим цивільним позовом, застосовуються норми цивільного процесуального законодавства, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих суд першої інстанції виходив із наведених норм, обґрунтовуючи своє рішення нормами Цивільного кодексу України та спеціальними Законами, якими регулюються відшкодування.

Відповідно до пункту 4 постанова №4 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд виходив із того, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Стаття 1187 ЦК України та роз`яснення зазначеної постанови містять визначення джерела підвищеної небезпеки, яким є в тому числі транспортний засіб автомобіль.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду завдану діяльністю джерела підвищеної небезпеки настає у разі використання транспортного засобу із цільовим призначенням.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки відповідно до пункту 6 раніше зазначеної постанови Пленуму визначено фізичну або юридичну особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тому заявлену потерпілими позови не суперечать вказаним вимогам.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження всі чотири особи, що загинули в ДТП і обвинувачений ОСОБА_7 знаходилися в трудових стосунках з ТОВ «Кондитер-С», куди вони всі були прийняті на роботу. За наказом про відрядження в один і той же день вони були відкомандировані до міста Бершадь Вінницької області.

Відповідно до висновків акту розслідування, нещасний випадок із ними трапився на виробництві при слідування до місця відрядження, згідно із завданням, на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_7 .

Із показів обвинуваченого, ОСОБА_7 був прийнятий на роботу торгівельним представником в ТОВ «Кондитер-С», лише за умови наявності в нього автомобіля, який використовувався для перевезення працівників ТОВ «Кондитер-С», які направлялися у відрядження по різних містах області, за що йому, крім добових витрат, виплачувалися витрати за використане пальне.

Така робота ним виконувалась систематично.

Хоча кримінальне провадження не містить офіційного договору оренди автомобіля, фактично такі договірні стосунки із ОСОБА_7 мали місце та були умовою залишення його на роботі. Відсутність звітів по витратах за проїзд осіб, які направлялись у відрядження є підтвердженням показів обвинуваченого щодо використання ним автомобіля, який потрапив в ДТП, для перевезення співробітників товариства.

Зазначені обставини підтвердили також в суді всі потерпілі та вказували, що перед цим випадком при слідуванні у відрядження торгові працівники потрапили в аварію, просили адміністрацію ТОВ «Кондитер-С» замінити водія і автомобіль, на що вони відреагували, а як наслідок їхні діти загинули в ДТП.

Тому, суд не може згодитись із твердженням апелянта, що ОСОБА_7 використовував автомобіль на власний розсуд, щоб забезпечити командированим особам більш комфортний проїзд до місця їхнього призначення, а тому ТОВ «Кондитер-С» не може нести обов`язки в по відшкодуванню належної потерпілим шкоди, як юридична особа джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, ОСОБА_7 , який перебував в трудових стосунках із ТОВ «Кондитер-С» та був одночасно водієм автомобіля, який використовувався фірмою для перевезення своїх співробітників, враховуючи характер правовідносин, що склалися між обвинуваченим і роботодавцем по використанню транспортного засобу, можливо притягнути до матеріальної відповідальності лише в регресному порядку або за бажанням потерпілих як співвідповідача. Проте законодавством не передбачено покладення обов`язку відшкодування шкоди лише із нього, як із винної особи.

Суд перевірив посилання у скарзі на проведенні страхові виплати потерпілим та визнав, що при виконанні вироку суду в частині відшкодування матеріальних стягнень, при наданні відповідачем належних підтверджуючих документів, зазначені виплати можуть бути зараховані в рахунок відшкодування. Відповідь на адвокатський запит (а.с.17 т.2), не містить конкретних даних щодо розрахунків і осіб, яким вони були адресовані.

Добровільна виплата ТОВ «Кондитер-С» матеріальної допомоги сім`ям загиблих осіб, не виключає відшкодування інших сум витрат пов`язаних зі смертю ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , заявлених у кримінальному провадженні.

При розгляді апеляційної скарги ПАТ «УСК «Княжа Вієнта Іншуранс», яку суд визнав поданою в строк, зважаючи, що вони не були присутніми на проголошенні вироку, копію якого отримали пізніше і одразу її оскаржили, суд виходив із наступного.

Доводи апеляції, що страхова компанія не може бути відповідачем в кримінальному провадженні, не узгоджуються із нормами закону, зокрема статті 128 КПК України та статті 33 ЦПК України.

Питання щодо обов`язкового страхування транспортних засобів на території України врегульовано статтею 21 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В п.16 постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року«Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що на території України забороняється експлуатація транспортних засобів без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто, володільці транспортних засобів, за винятком осіб звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

При пред`явленні позовних вимог в кримінальному провадженні про відшкодування шкоди в результаті ДТП безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки суд, вправі сам, виключно в порядку передбаченому статтею 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію, яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

За таких обставин, колегія суддів визнала необґрунтованими доводи апеляції щодо неможливості участі страхової організації в якості відповідача в кримінальному провадженні, оскільки вони не мають відношення до події кримінального провадження. Тому, пред`явлені позови до ПАТ «УСК «Княжа Вієнта Іншуранс» обґрунтовано розглядалися в даному кримінальному провадженні.

Свої розрахунки по відшкодуванню шкоди, по договору страхування, суд проводив відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правових позицій викладених в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року при перегляді ухвали ВСС України від 30 вересня 2015 року по конкретній справі.

Заподіяння шкоди потерпілому, цивільна відповідальність якої застрахована внаслідок ДТП, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі, кореспондується у відповідний обов`язок боржника.

Розмір страхового відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 , нарахованого стосовно її померлого сина, не перебільшує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленого законодавством в день настання страхового випадку.

Тому, визнаються безпідставними доводи апеляції страховика щодо невірного визначення такої суми судом першої інстанції.

Разом з тим, вірно слід визначити, що стягнення необхідно проводити із ПАТ «УСК «Княжа Вієнта Іншуранс», ТОВ «Кондитер-С» і ОСОБА_7 , не солідарно, а в рівних долях, що не змінює рішення по сумі.

Крім того, із вироку суду в частині стягнення із відповідачів матеріальної шкоди слід виключити не передбачені законом витрати на влаштовані родичами поминальні обіди за загиблими в ДТП особами.

В решті вирок суду не підлягає зміні чи скасуванню.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.404, 405, 407, 412, 413, 420 КПК України апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги ТОВ «Кондитер-С» та ПАТ «УСК «Княжа Вієнта Іншуранс» задовольнити частково.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 змінити в частині вирішення цивільних позовів потерпілих, виключивши стягнення витрат на їхню користь на поминальні обіди.

Стягнути із ПАТ «УСК «Княжа Вієнта Іншуранс на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду пов`язану з витратами на поховання в розмірі 5 400грн.

Стягнути із ТОВ «Кондитер-С» на користь ОСОБА_9 12 587грн 50коп.

Стягнути солідарно з ПАТ «УСК «Княжа Вієнта Іншуранс та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 12 535грн матеріальної шкоди.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя: