ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1306/19 Справа № 204/6114/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року про відмову у задоволенні скарги про скасування постанови Генеральної прокуратури від 29.07.2019 року про видачу (екстрадицію) до Азербайджанської Республіки ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , про скасування постанови Генеральної прокуратури від 29 липня 2019 року, про видачу (екстрадицію) до Азербайджанської Республіки відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, що ОСОБА_7 не є громадянином України і з часу його перебування на території України та до часу прийняття Генеральною прокуратурою України рішення про його видачу (екстрадицію) до Азербайджанської Республіки не звернувся до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, суд вважав, що у Генеральної прокуратури України не існувало підстав, передбачених ст. 589,590 КПК України, для відмови Азербайджанській Республіці у видачі (екстрадиції) ОСОБА_7 до цієї країни. Будь-які інші підстави визначені ч.1 ст. 589 КПК України для відмови у видачі особи іноземній державі також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову Генеральної прокуратури від 29.07.2019 року про видачу (екстрадицію) до Азербайджанської Республіки ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є незаконною та необґрунтованою, такою що порушує права та законні інтереси ОСОБА_7 .
Зазначає, що посилання суду на те, що ОСОБА_7 не звернувся до компетентних органів із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує державного захисту не мало б братися судом до уваги, так як ніяким чином не відноситься до суті справи, так як ОСОБА_7 протягом певного часу проживав та проживає в Україні, не знаючи про те, що Хатаінський районний суд м. Баку оголосив його у розшук та обрав йому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, у ОСОБА_7 не було підстав для звернення до компетентних органів із заявою про визнання його біженцем, так як він перебував та проживав на території України. Обставини на які посилався захисник ОСОБА_8 у скарзі щодо катування та поганого поводження працівників правоохоронних органів Азербайджанської Республіки із затриманими мають місце бути тільки зараз, на даному етапі, так як постановою Генеральної прокуратури від 29.07.2019 року ОСОБА_7 було постановлено видати Азербайджанській Республіці. Таким чином, до моменту постанови про видачу ОСОБА_7 не було підстав для звернення до компетентних органів так як його права не порушувалися ніяким чином, тому що він проживав на території України.
Посилання суду не те, що доводи захисника ОСОБА_8 з приводу того, що ОСОБА_7 у разі його екстрадиції до Азербайджанської Республіки буде піддаватися катуванню не беруться до уваги судом з приводу того, що вони ґрунтуються на припущеннях взагалі не відповідає дійсним обставинам справи та порушує основоположні права людини, а саме ОСОБА_7 . Захисник у своїй скарзі наводив посилання на офіційні звіти Комітету Ради Європи з питань запобігання катування чи нелюдському або такому, що принижує гідність поводженню чи покаранню за 2004 рік, 2012 рік, 2013 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік. З даних звітів, які не є припущенням, а є офіційними звітами міжнародних організацій, випливає, що застосування правоохоронними органами Азербайджанської Республіки катувань та їхнє погане поводження із затриманими, застосування сили та практика побиття підозрюваних у кримінальних злочинах з метою отримання зізнань є систематичним та звичайним, таким на що неодноразово звертала увагу міжнародна спільнота, але на даний момент часу ситуація не змінилася. Таким чином, суд проігнорував незворотній характер шкоди, який може завдати реалізація загроз катувань та поганого поводження, а також значущість Конвенції про основоположні права та свободи людини. Дані твердження підтверджуються посиланнями на висновки міжнародних організацій про ситуацію з правами людини у Азербайджанській Республіці, а твердження суду, що дані звіти міжнародних організацій є припущеннями, а отже не беруться судом до уваги, в корені порушує права людини, які закріплені в національному та міжнародному законодавстві та взагалі зводять нанівець права людини.
Звертає увагу на те, що ризик нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження для особи, щодо якої був поданий запит про видачу, може складати законну підставу для відмови в екстрадиції відповідно до міжнародних домовленостей (справа ЄСПЛ «Ромео Кастано проти Бельгії», заява No8351/7). Таким чином, постановою Генеральної прокуратури від 29 липня 2019 року було порушене законне право ОСОБА_7 так як не було проведено ретельного вивчення всіх відповідних чинників, а також був відсутній індивідуальний підхід та не була врахована ситуація з правами людини в Азербайджанській Республіці, що суперечить вимогам статті 3 Конвенції.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову Генеральної прокуратури від 29.07.2019 року про видачу (екстрадицію) до Азербайджанської Республіки ОСОБА_7 .
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив суд ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу Хатаінського районного управління поліції м. Баку знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.178.2.4 (шахрайство, вчинене у великих розмірах) КК Азербайджанської Республіки.
03 липня 2017 року орган досудового розслідування оголосив ОСОБА_7 у розшук у зв`язку із ухиленням від слідства, а 10 вересня 2018 року виніс постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за скоєння вказаного злочину.
10 вересня 2018 року Хатаінський районній суд м. Баку оголосив у розшук та обрав ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
22 травня 2019 року до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Азербайджанської Республіки про видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Запит азербайджанської сторони та інші документи про видачу оформлені відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу 1957 року та Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Азербайджанською Республікою з питань екстрадиції.
Відповідно до запиту ОСОБА_7 є громадянином Азербайджанської Республіки.
В ході екстрадиційної перевірки, яка була проведена Прокуратурою Дніпропетровської області за дорученням Генеральної прокуратури України, підстав для відмови у видачі ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами встановлено не було.
Злочин, скоєння якого інкримінується ОСОБА_7 відповідає ч.3 ст.190 КК України та являється екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року.
Встановлені ст. 49 КК України строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності особи за даний злочин не спливли.
При розгляді скарги захисника слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 не є громадянином України і з часу його перебування на території України та до часу прийняття Генеральною прокуратурою України рішення про його видачу (екстрадицію) до Азербайджанської Республіки не звернувся до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, суд вважав, що у Генеральної прокуратури України не існувало підстав, передбачених ст. 589,590 КПК України, для відмови Азербайджанській Республіці у видачі (екстрадиції) ОСОБА_7 до цієї країни. Будь-які інші підстави визначені ч.1 ст. 589 КПК України для відмови у видачі особи іноземній державі також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 587 КПК України екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.
Згідно ч.1 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Доводи захисника ОСОБА_8 з приводу того, що ОСОБА_7 у разі екстрадиції до Азербайджанської Республіки буде піддаватися катуванню до уваги судом не беруться, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях. Також судом не приймаються до уваги доводи з приводу того, що під час обрання Хатаінським районним судом м. Баку запобіжного заходу у вигляді арешту ОСОБА_7 не брав участі під час судового розгляду, не був проінформований про обрання запобіжного заходу, а тому був позбавлений реалізації свого права на справедливий суд, що порушує міжнародні норми та основоположні права людини, як такі що не спростовують висновків суду та не мають значення для вирішення питання про видачу особи (екстрадицію).

Враховуючи вищевикладене, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, постановлена слідчим суддею ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а відтак в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422, 590, 591 КПК України , апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2019 року про відмову у задоволенні скарги про скасування постанови Генеральної прокуратури від 29.07.2019 року про видачу (екстрадицію) до Азербайджанської Республіки ОСОБА_7 залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно прокурором з підстав, передбачених ч. 7 ст. 591 КПК України.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4