16.07.2019 Єдиний унікальний номер 205/1201/17
Провадження №1кп/205/383/19
Єд.унік.№205/1201/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000003 від 01 січня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, раніше не засудженого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 , 01 січня 2017 року, близько 04 годині 30 хвилин, після вживання спиртних напоїв в кафе «Кав`ярня», яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Данила Галицького 32, знаходився на вулиці, біля вхідних дверей зазначеного кафе, де між ним та потерпілим ОСОБА_8 , на грунті особистих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, який переріс в бійку, під час якої у обвинуваченого виник злочинний умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс потерпілому ОСОБА_8 більше трьох ударів в область обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми (синця у ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч, на повіках лівого ока, садна у лівій вилично-верхньо-щелепній ділянці, у лівій лобно-очничній ділянці, крововиливу у товщу м`яких покривних тканин голови у лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці з переходом на ліву очничну; перелома основи черепа в передній черепній ямці ліворуч, крововиливу під твердою мозковою оболонкою у лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці, крововиливу під м`якою мозковою оболонкою головного мозку); переломів обох кісток правої гомілки, саден на тильній поверхні 2 пальцю правої кісті на суглобовій поверхні посередині та 5 пальця цієї кисті у ніжний третині на суглобовій поверхні, синців на передній поверхні лівої гомілки у середній третині, на зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині з переходом на ліктьовий суглоб, на правій нижній кінцівці від середньої третини гомілки по передній поверхні стопи до пальців. Закрита черепно-мозкова травма за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Смерть потерпілого ОСОБА_9 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи черепа та крововиливів під мозкові оболонки, клінічний перебіг якої ускладнився набряком головного мозку.

Допитаний в якості обвинуваченого, ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та пояснив суду, що в ніч на 01 січня 2017 року, він святкував Новий рік з компанією в кафе «Кав`ярня», яке розташоване по вул.Данили Галицького 32. Коли він вийшов на вулицю і стояв біля вхідних дверей кафе, до нього підійшов раніше знайомий потерпілий ОСОБА_8 , який став вимагати від нього якісь ключі, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт. Під час конфлікту потерпілий ОСОБА_8 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, намагався нанести йому удари, однак він його кілька разів відштовхував його від себе, після чого наніс 1 чи 2 удари в область тулубу. Під час падіння, у зв`язку з тим, що вони тримали один одного за одяг, вони впали на землю. Після цього він зайшов в кафе, а через деякий час в кафе занесли потерпілого, після чого він пішов з кафе. Зранку 01 січня 2017 року від знайомих йому стало відомо, що потерпілий ОСОБА_8 перебуває у лікарні.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що в ніч на 01 січня 2017 року, вона по телефону поспілкувалась зі своїм сином ОСОБА_8 , з чого зрозуміла, що він святкує Новий рік з друзями. Ввечері 01 січня 2017 року, від друзів свого сина їй стало відомо, що ОСОБА_8 знаходиться в лікарні.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив суду, що в ніч на 01 січня 2017 року, він вийшов з кафе «Кав`ярня», розташованого по вул.Данили Галицького 32, де він святкував Новий рік та побачив як обвинувачений ОСОБА_7 тягнув потерпілого ОСОБА_8 , при цьому наніс йому 2-3 удари руками в область обличчя, або грудної клітини. Після цього він покликав ОСОБА_11 , який відтягнув обвинуваченого від потерпілого та завів його у приміщення кафе. Через деякий час, коли обвинувачений ОСОБА_7 знову вийшов з приміщення кафе, він намагався його зупинити, на що ОСОБА_7 намагався його вдарити, після чого він пішов.

Показаннями свідка ОСОБА_12 суду підтверджено, що в ніч на 01 січня 2017 року, він разом з обвинуваченим ОСОБА_7 та іншими знайомими, перебували в кафе «Кав`ярня», після чого він направився за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , а обвинувачений залишився в кафе, однак, у зв`язку з тим, що потрапити додому до потерпілого він не зміг, він знову повернувся до кафе. Коли він перебував в приміщенні кафе, зайшов ОСОБА_13 та повідомив, що на вулиці відбувається бійка. Вийшовши на вулицю, він побачив напроти кафе потерпілого ОСОБА_8 , який лежав на землі, а над ним стояв та щось кричав обвинувачений ОСОБА_7 , якого він почав заспокоювати. Після цього він заніс потерпілого ОСОБА_8 з вулиці у приміщення кафе та попросив викликати «швидку», однак у зв`язку з неможливістю викликати «швидку» в кафе, він подзвонив ОСОБА_14 , з яким вони відвезли потерпілого додому, куди викликали «швидку». При цьому, свідок підтвердив суду, що коли вони привезли потерпілого ОСОБА_8 додому, він побачив у нього велику гематому на голові.

Таким чином, на думку суду, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , а саме в частині обставин бійки та локалізації нанесених ударів

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 01 січня 2017 року, зранку, за місцем його проживання прийшли ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_7 , при цьому, останній перебував у стані нервового зриву, він нічого не пам`ятав, а зі слів ОСОБА_12 йому стало відомо, що в новорічну річ між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 , в районі торгових ларьків, які знаходяться через дорогу від кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відбулась бійка, після якої потерпілий потрапив у лікарню.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що в ніч на 01 січня 2017 року, в кафе «Кав`ярня», яке розташоване по АДРЕСА_2 , де вона працює, обвинувачений ОСОБА_7 , разом з компанією, святкував Новий рік. В якийсь момент в приміщення кафе занесли потерпілого ОСОБА_8 , який був без свідомості, після чого ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відвезли його на таксі додому.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що вночі 01 січня 2017 року, після того як йому подзвонила незнайома йому дівчина, він прибув до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_2 , де побачив потерпілого ОСОБА_8 , який сидів на стільці, при цьому він побачив у потерпілого гематому на лобі. Після цього він з ОСОБА_19 відвезли потерпілого на таксі до нього додому та викликали «швидку допомогу».

Свідок ОСОБА_20 підтвердив суду, що в ніч на 01 січня 2017 року, він, разом зі знайомими святкував Новий рік за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , після чого, близько 01 години він пішов додому. При цьому зазначений свідок пояснив суду, що коли він уходив додому, будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 він не бачив.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що 01 січня 2017 року, вночі, він з потерпілим ОСОБА_8 зустрілись біля кіосків, які розташовані неподалік від кафе «Кав`ярня», де потерпілий, будучи у стані алкогольного сп`яніння, почав провокувати конфлікт, в результаті чого він залишив потерпілого та пішов до свого знайомого. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_12 та повідомив, що потерпілого ОСОБА_8 побили та вони знаходяться в кафе «Кав`ярня». Вподальшому, йому стало відомо що між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , в ту ніч, відбулась бійка, під час якої потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні з показань допитаних свідків, в момент отримання потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, на вулиці крім потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_7 нікого не було, що, на думку суду, спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого, останньому були заподіяні іншими особами.

Згідно протоколу огляду від 07 січня 2017 року (а.с.186-191) встановлено, що місцем події є ділянка місцевості, розташована напроти кафе «Кав`ярня», за адресою: м.Дніпро, вул.Данила Галицького 32. Згідно протоколу від 04 січня 2017 року (а.с.185), був оглянутий труп потерпілого ОСОБА_8 з

Згідно протоколу від 05 січня 2017 року (а.с.220-222), були оглянуті речі, в які був одягнений потерпілий ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №33/6-Е від 01 лютого 2017 року (а.с.214-219), у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми (синця у ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи ліворуч, на повіках лівого ока, садна у лівій вилично-верхньо-щелепній ділянці, у лівій лобно-очничній ділянці, крововиливу у товщу м`яких покривних тканин голови у лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці з переходом на ліву очничну; перелома основи черепа в передній черепній ямці ліворуч, крововиливу під твердою мозковою оболонкою у лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці, крововиливу під м`якою мозковою оболонкою головного мозку); переломів обох кісток правої гомілки, саден на тильній поверхні 2 пальцю правої кісті на суглобовій поверхні посередині та 5 пальця цієї кисті у ніжний третині на суглобовій поверхні, синців на передній поверхні лівої гомілки у середній третині, на зовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині з переходом на ліктьовий суглоб, на правій нижній кінцівці від середньої третини гомілки по передній поверхні стопи до пальців. Закрита черепно-мозкова травма за своїм характером відноситься категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Смерть потерпілого ОСОБА_9 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи черепа та крововиливів під мозкові оболонки, клінічний перебіг якої ускладнився набряком головного мозку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №25е від 05 січня 2017 року (а.с.192-193), у обвинуваченого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді слабко помітного синця тильної поверхні правої кисті, садна задньої поверхні лівого передпліччя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

При цьому, на думку суду, наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 тілесного ушкодження на тильній поверхні правої кисті, яке, згідно з висновком експерта, могло утворитися від дії тупого твердого предмета або при вдарі о такий, свідчить про неспроможність показань обвинуваченого в тій частині, що удари він наносив в область тулубу потерпілого.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2017 року (а.с.225-227), ОСОБА_10 вказав на обставини, за яких обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари потерпілому ОСОБА_8 .

Під час проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2017 року (а.с.228-230), обвинувачений ОСОБА_7 вказав на локалізацію та кількість ударів нанесених ним потерпілому ОСОБА_8 .

Крім того, винуватість ОСОБА_7 підтверджується долученими до справи речовими доказами, якими визнані зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_7 , а також речі потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 208, 223).

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, з урахуванням досліджених під час судового розгляду доказів, а також відсутності будь-яких доказів спричинення тілесних ушкоджень потерпілому іншими особами, суд розцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення, форму реалізації права на захист і бажання уникнути кримінальної відповідальності і покарання за вчинений злочин.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, характеризується позитивно.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачених ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 800 000 грн.

Виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідностідо ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої ОСОБА_5 , яка була завдана їй незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_7 , шляхом спричинення її сину тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала його смерть, враховуючи характер, обсяг та тривалість душевних страждань, яких зазнала потерпіла, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає заявлений розмір моральної шкоди у сумі 800 000 грн. завищеним, в зв`язку з чим приходить до висновку, що сума в розмірі 400 000 грн., повністю відповідає глибині моральних страждань та переживань потерпілої.

Витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років та шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Речові докази по справі: зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_7 , куртку, футболку та джинси, які зберігаються в камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1