Провадження № 1-кп/932/772/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю

прокурора: ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001795 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 31 жовтня 2019 надійшов обвинувальний акт та додатки у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.

31 жовтня 2019 року було винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити до розгляду кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору.

Захисники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти призначення справи. Вказали про повернення обвинувального акту прокурору. Зокрема, захисник адвокат ОСОБА_5 вказав про те, що всупереч ч.2 п.5 ст. 291 КПК України, направлений до суду обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин справи щодо обвинувачених. Також, під час досудового розслідування слідчий упереджено ставився до розслідування. Захисник адвокат ОСОБА_4 зазначала, що висунуте обвинувачення не конкретизовано, сам обвинувальний акт належним чином не оформлений, без печатки, дати та часу складання. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування також складений та оформлений з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, що свідчить про невідповідність. Вищенаведені порушення є підставою для повернення обвинувального акту прокуророві.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали позицію захисників й також вважали за необхідне повернути обвинувальний акт з підстав, заявлених адвокатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Потерпілий вважав за необхідне призначити розгляд справи.

У підготовчому судовому засіданні вислухавши позиції прокурора, обвинувачених, захисників та потерпілого щодо можливості призначення кримінального провадження до розгляду, судом було встановлено, що зазначене кримінальне провадження підсудне Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська, підстав для закриття чи зупинення провадження не має, обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, сторони на стадії досудового слідства та у підготовчому судовому засіданні не заключили угоду, кримінальне провадження може бути призначене до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Щодо доводів сторони захисту про повернення обвинувального акту з додатками прокурору, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного клопотання, з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст.314, 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому, згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Тобто, виходячи з вимог статті 291 КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати таким вимогам виключно як процесуальний документ. Перевірка та оцінка обставин, зазначених в обвинувальному акті, оцінка фактичних обставин, доказів, здійснюється судом лише під час судового розгляду, а тому доводи сторони захисту в цій частині, судом не приймаються.

Крім того, дійсно пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, відповідно до чинного законодавства, у міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ( рішення ЄСПЛ «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення, стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

Згідно вимог діючого кримінального процесуального законодавства, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

За змістом обвинувального акту щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , фактичні обставини кримінальних правопорушень встановлені під час досудового розслідування та формулювання обвинувачення, й такетлумачення пункту 5 частини другої статті 291 КПК України не може свідчити про істотний вплив на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

Так, направлений до суду обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин скоєного правопорушення щодо кожного обвинуваченого та правову кваліфікацію цих дій кожному окремо.

Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, що впливають на ступінь тяжкості, характеризують особи обвинувачених, обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно, тобто наведені в обвинувальному акту щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Крім того, з наданих до суду матеріалів вбачається, що обвинуваченим та їх захисникам було вручено обвинувальний акт та реєстр. При цьому, відсутні будь які заяви про не зрозумілість пред`явленого обвинувачення.

Зважаючи на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є неконкретним, а тому належить визнати необґрунтованими доводи сторони про те, що формальне недотримання вимог пункту 5 частини другої статті 291 КПК України вплинуло на право на захист ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Доводи сторони захисту щодо неповноти змісту доданого реєстру, відсутності печаток, не правильного, на думку захисту, оформлення цих документів як підстава повернення обвинувального акту, судом не приймається, оскільки дані підстави, в розумінні ст.314, 291 КПК України, не є підставою повернення обвинувального акту й не може свідчити про суттєве порушення Кримінального процесуального законодавства стосовно прав обвинувачених за ст.42 КПК України, знати у вчинені якого кримінального правопорушення вони обвинувачуються та унеможливлювати якісно і в повні мірі здійснювати свій захист під час судового розгляду справи проти висунутого обвинувачення.

Доводи сторони захисту щодо упередженого відношення слідчого під час досудового розслідування, як підстава повернення обвинувального акту, також судом не приймаються, оскільки дані обставини не є підставами повернення обвинувального акту.

Керуючись ст.314-316 КПК України, ст. 376 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Призначити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11.45 годин 21 листопада 2019 року.

Розгляд кримінального провадження проводити у відкритому судовому засіданні одноособово суддею, з викликом: прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 .

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України відмовити.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1