ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 489/6625/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/965/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України
У Х В А Л А
іменем України

24 жовтня 2019 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0003744за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Цією ухвалою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України продовжено строк тримання під вартою до 01.11.2019 року включно.
В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховування обвинуваченого від суду, вчинення новий кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілого не зменшились, крім того ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, зловживає наркотичними засобами, висловлював погрози потерпілому, проживає разом із потерпілим, тому застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання настанню цих ризиків, а також забезпечення судового розгляду кримінального провадження. У задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи

У поданій апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, посилаючись на те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину є необґрунтованою, він своєї вини не визнає. Вважає, що прокурором не доведено ризики, які б виправдовували тримання обвинуваченого під вартою за таких обставин, коли він має місце проживання, заяву про висловлення ним погроз потерпілий писав у 2018 році, майже рік тому і до цього часу ОСОБА_8 не вручено відповідної підозри. Вважає, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому не може бути єдиною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки це суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Обвинуваченому, його захиснику та іншим учасникам апеляційного розгляду належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції не надходило.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Оцінка Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, витребувавши в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та вивчивши матеріали кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченого, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.
Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва з 30.10.2018 року перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, триває судовий розгляд.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду апеляційним судом не перевіряється і встановлення його вини відноситься до компетенції суду першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність достатніх доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину колегія суддів до уваги не приймає.

Оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі до 8 років, міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання не має, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України можливість переховування від суду.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - продовження злочинної діяльності підтверджується тим, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, не працює, законних джерел доходу не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю, канабіоїдів, амфетамінів зі шкідливим наслідками, негативно характеризується за місцем проживання, що характеризує особу обвинуваченого як такого, що схильний до систематичної злочинної діяльності.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що на даний час розгляд провадження в суді триває, не всі докази досліджені, що породжує ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконного впливу на потерпілого, свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб.

Посилання апелянта на те, що обвинувачений має постійне місце проживання не підтверджується належними доказами, останнім відомим місцем його проживання був будинок АДРЕСА_1 , саме за цією адресою було заподіяно тяжке тілесне ушкодження потерпілому, тому перебування ОСОБА_9 під домашнім арештом за цією адресою зумовить ризик незаконного впливу на потерпілого.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_10 може надати ОСОБА_11 для проживання житло за іншою адресою: АДРЕСА_2 не зменшує встановлених судом ризиків, тому колегія суддів не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише виходячи з цієї обставини.

З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України до 01.11.2019 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2