Справа № 442/6263/17
Провадження № 1-кс/442/1593/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 03.09.2019, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000736 від 03.05.2017.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 17.09.2019 він отримав поштою відповідь із прокуратури Львівської області, з якої дізнався, що 03.09.2019 органом досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження, в якому його було визнано потерпілим, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважає, що розслідування у даному провадженні проводилося із чисельними порушеннями. Повне, всебічне та об`єктивне розслідування не було проведене, не виконаний весь можливий комплекс слідчих дій. З рішенням про закриття кримінального провадження він не погоджується та просить таке скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав. Пояснив, що вважає відношення слідчого до проведення досудового розслідування формальним, не був допитаним його батько ОСОБА_6 та підозрюваний, є суперечності у показаннях свідків. З його сторони не було жодних спроб переслідування ОСОБА_7 . На його думку, роздруківка телефонних дзвінків не може розцінюватися як допустимий доказ.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та пояснив, що у даному кримінальному провадженні були проведені усі необхідні слідчі дії, у тому числі, допитано батька скаржника - ОСОБА_8 , здійснено одночасний допит ОСОБА_3 (скаржника) та ОСОБА_9 . Вважає постанову про закриття провадження законною і просить таку залишити в силі.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду скарги встановлено, що 03.05.2017 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000736 за заявою ОСОБА_3 . Згідно витягу з ЄРДР короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального провадження: 03.05.2017 між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого ОСОБА_12 (без корисливого мотиву) відібрав у ОСОБА_3 мобільний телефон, який у подальшому збирався повернути; правова кваліфікація ч.1 ст.186 КК України.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 03.09.2019 закрито вищевказане кримінальне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. У мотивувальній частині постанови слідчий вказує на показання ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , батька потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Зокрема, ОСОБА_12 вказав на те, що коли він прикривав рукою відеокамеру телефону, яким знімав його ОСОБА_3 , останній запхав свою праву руку у кишеню, відпустивши телефон, ніби почав щось шукати, а тому, побоявшись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_12 , тримаючи телефон ОСОБА_3 в руках, сів у свій автомобіль. Його страх був викликаний минулими подіями, під час яких ОСОБА_3 наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, проте, він пробачив йому вказаний вчинок. Після того, як він сів у свою машину, підбіг ОСОБА_16 та почав бити руками по дверцятах та склу автомобіля. Не бажаючи продовжувати даний конфлікт, ОСОБА_12 поїхав, відвіз дружину додому та відразу ж зателефонував батькам ОСОБА_17 . Він пояснив їм ситуацію, яка трапилася та повідомив, що телефон ОСОБА_18 у нього і запропонував зустрітись, щоб повернути його. Слідчий також у постанові зазначає, що для з`ясування факту наявності телефонної розмови між ОСОБА_10 та батьками ОСОБА_3 до матеріалів кримінального провадження було додано роздруківку дзвінків із абонентського номеру ОСОБА_19 . Такими стверджується факт телефонних розмов між ОСОБА_20 та батьками ОСОБА_3 . Під час досудового розслідування проводився огляд відеоматеріалів, наданих ОСОБА_3 , однак, до обставин, які мали місце 03.05.2017, жодного відношення не мають. Слідчим, за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 на підтвердження наявних пошкоджень на його мобільному телефоні, долучено акт оцінки технічного стану такого. Однак, під час огляду місця події, зокрема, огляду телефону, жодних пошкоджень не було виявлено. 10.05.2019 вказаний телефон видано потерпілому під розписку, згідно якої останній зазначив, що претензій до стану мобільного телефону не має. Як наслідок, слідчий дійшов висновку, що у діях ОСОБА_13 відсутній прямий умисел, мета та корисливий мотив, що унеможливлюють утворення суб`єктивної сторони у вказаному кримінальному провадженні та, відповідно, утворюють відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Матеріалами кримінального провадження №0000736 від 03.05.2017, оглянутими в судовому засіданні, підтверджується вищевикладене, зокрема, в таких містяться проколи допиту згаданих свідків та ніші докази, здобуті в ході досудового розслідування та на які посилається слідчий, останнім виконано вказівки прокурора, а також надано оцінку зібраним доказам, у тому числі, у їх сукупності.

Пункт 2 ч.1ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. У той же час кримінальний процесуальний кодекс України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

У ч.1 ст.186 КК України передбачено відповідальність за відкрите викрадення чужого майна. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. Грабіж є злочином із матеріальним складом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що оскаржуване рішення слідчим прийнято на виконання вимог закону, з підстав, зазначених у ст.284 КПК України, а постанова про закриття кримінального провадження, в свою чергу, відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Твердження, на які посилається слідчий в оскаржуваній постанові, повністю узгоджуються із зібраними доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, під час проведення досудового розслідування було зібрано необхідний та достатній обсяг інформації, яка дала підстави для прийняття рішення про закриття провадження.

Посилання скаржника на те, що слідчим не вчинено дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження кримінального провадження, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, винесеною з урахуванням вищенаведених вимог, зі всебічним урахуванням усіх доказів та обставин справи, твердження скаржника про незаконність оскаржуваної постанови є безпідставними, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_5 від 03.09.2019 про закриття кримінального провадження №0000736 від 03.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02.10.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_1