Справа №388/1739/18
Провадження №1-кп/390/163/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2019 року Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0000428 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, працюючого слюсарем на приватному сільськогосподарському підприємстві «СТЕП», не одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Макіївка, Макіївського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В ніч з 09 на 10 червня 2018 року, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , в присутності ОСОБА_8 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився поруч, в ході сварки з ОСОБА_12 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останній не менше 25 ударів руками по голові, тулубу та кінцівках. Від отриманих ударів ОСОБА_12 не втримала рівновагу, впала та скотилась по сходах на майданчик між другим і першим поверхом, де залишилась лежати на підлозі.

В подальшому, ОСОБА_10 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, запропонував ОСОБА_8 , який був очевидцем його дій, вжити заходи до приховування тяжкого злочину, шляхом переміщення ОСОБА_12 до іншого місця. ОСОБА_8 , не бажаючи виявлення факту спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , з метою надання допомоги ОСОБА_10 в уникненні кримінальної відповідальності, погодився вчинити дії, спрямовані на заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, а саме шляхом переміщення ОСОБА_12 до іншого місця. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 винесли напівсвідому ОСОБА_12 з під`їзду, перенесли її за господарське приміщення та поклали в кущах. Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 89 від 09.07.2018 року та додаткового висновку судово-медичної експертизи № 89 від 16.10.2018 року своїми діями ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_12 наступні тілесні ушкодження: синці на повіках правого та лівого ока, садно на лівій щоці, лівій скуловій ділянці та зовнішньому куті лівого ока, садно на лівому лобному бугрі, садно на нижній частині підборіддя, синці (2) на нижній щелепі зліва по центру, садно на правому лобному бугрі, синець на правій скуловій ділянці та правій щоці, синець на нижній губі, синці на правій та лівій вушній раковині, садно на правій боковій поверхні шиї біля мочки правої вушної раковини, синець на передній поверхні шиї в нижній третині над між ключичною впадиною, садна (2) по середньо-ключичній лінії зправа в проекції 7-11 ребер, множині синці (7) в ділянці правого ліктьового суглоба по розгинальній поверхні, синець правого плечового суглоба по задній поверхні в нижній третині, синець правого плечового суглоба по верхній та боковій поверхні, синці (5) по тильній поверхні правої кисті та правого променево-запясткового суглоба, синець на тильній поверхні лівої кисті, синець на лівому плечі по передній поверхні в верхній третині, синці на лівому ліктьовому суглобі по розгинальній поверхні, множинні синці в ділянці правого та лівого колінного суглоба по передній поверхні, множинні садна по передній поверхні правого та лівого колінного суглоба, синці (2) по передній поверхні правої гомілки, садна (2) на лівому гомілко-ступневому суглобі по зовнішній поверхні, синці (3) на правому гомілко-ступневому суглобі по зовнішній та внутрішній поверхні, садна (2) по задньо підмишечній лінії зправа в проекції 11-12 ребер, рана по задньому краю правої вушної раковини. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_10 спричинено потерпілій тупу травму живота, розриви печінки, що супроводжувались внутрішньо-черевною кровотечею, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 , що настала через декілька годин після спричинення даних тілесних ушкоджень.

Крім того, 10.06.2018 року ОСОБА_10 , повертаючись до своєї квартири АДРЕСА_3 , близько 01.30 год. на сходовому майданчику під`їзду будинку між першим та другим поверхом побачив мобільний телефон марки «FLY TS112», вартістю 389,95 грн., що належав ОСОБА_13 , який він таємно викрав. З викраденим з місця скоєння злочину ОСОБА_10 зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 389,95 грн.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав частково, а саме: визнав, що наносив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, але не бажав та не припускав її смерті та заперечував крадіжку телефону. Суду пояснив, що 09.06.2018 він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_14 , матір`ю ОСОБА_15 , знайомим ОСОБА_8 , ОСОБА_16 перебували за адресою проживання ОСОБА_16 по АДРЕСА_4 , де під час підготовки до хрестин його дитини він вжив 80 грамів коньяку. Приблизно о 22.00 год. йому зателефонувала дитина його співмешканки, яка перебувала в його квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , та повідомила, що хтось стукає по вхідним дверям і заважає відпочивати. Прийшовши за вказаною адресою, він побачив, що біля вхідних дверей стоїть ОСОБА_12 , з якою він раніше не був знайомий. ОСОБА_12 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, помітивши його, вона попросила у нього ніж для відкриття дверей власного помешкання. Він підійшов до неї, потрусив за плечі та вимагав, щоб вона не заважала дітям спати. ОСОБА_12 заспокоїлась та припинила свої дії. Через 15-20 хвилин йому знов зателефонувала дитина і він вимушений був йти та заспокоювати ОСОБА_12 . Після третього дзвінка він попросив ОСОБА_8 піти з ним, не повідомляючи йому про мету. Прийшовши, він присвітив ліхтариком телефону, та побачив ОСОБА_12 , яка знову стукала в двері його квартири, де були діти. На обличчі ОСОБА_12 він помітив сліди побиття та кров. Вдвох з ОСОБА_8 вони вивели ОСОБА_12 на вулицю. Після чого він зайшов до квартири, переконався, що з дітьми все добре, та, вийшовши з квартири, став курити з ОСОБА_8 на сходах. Він стояв до сходів спиною, а ОСОБА_8 поруч з ним. Зненацька, хтось підійшов та зі спини поклав руку йому на праве плече, що це була саме ОСОБА_12 , на той момент він не бачив, через відсутність освітлення в під`їзді. Оскільки він проходив службу в військах спецпризначення, то оцінивши це, як напад на себе, схопив цю особу правою рукою та рефлекторно наніс їй близько трьох ударів кулаком лівої руки по тілу та 6-7 ударів кулаком правової руки в живіт та в грудну клітку. Завдяки спецпідготовці має навики наносити удари обома руками. Після останнього удару людина впала і скотилась по сходах між другим та першим поверхом. ОСОБА_8 цю людину не бив та намагався відтягнути його в бік. Після падіння вони посвітили ліхтариком і побачили, що це ОСОБА_12 . За відсутності освітлення він не бачив, чим саме і як забилась ОСОБА_12 від падіння, більше він її не бив. Наслідки її падіння вони не з`ясовували, допомогу не надавали і швидку не викликали. Потім він запропонував ОСОБА_8 винести ОСОБА_12 на вулицю, на що ОСОБА_8 погодився і вони вдвох винесли її на вулицю і поклали за технічну будівлю, що на відстані, приблизно 30-35 метрів від під`їзду, щоб вона не мала можливості повернутись та непокоїти дітей, протверезіла і стала нормально себе поводити. Коли вони її несли, вона щось казала, а після того, як вони її залишили, була в свідомості і кричала їм нецензурні слова. Які тілесні ушкодження у неї були, він сказати не може. Після чого вони повернулись до квартири ОСОБА_16 . По зовнішньому вигляду потерпілої він не міг припустити на той час, що вона може вмерти. Нанесені ним удари він не вважає такими, що могли спричинити її смерть. Як би він був обізнаний про можливу смерть потерпілої, то викликав їй швидку допомогу для уникнення тяжких наслідків. Після зазначених подій, неподалік під`їзду будинку, в якому він проживає, він помітив мобільний телефон, який він поклав в кишеню своєї куртки для того, щоб наступного дня віддати власнику. Вказаним телефоном він не користувався, сім-картки не замінював. Наступного дня під час затримання телефон був вилучений працівниками поліції. Цивільний позов визнав частково, оскільки тілесні ушкодження, завдані ним ОСОБА_12 , були спровоковані нею самою, але її смерті він не бажав і не допускав, тому вважає, що присудження матері загиблої 50 000 грн. буде достатнім для відшкодування їй моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину заперечив, суду пояснив, що він 09.06.2018 року перебував в гостях у ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_4 , де він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вживав спиртні напої. Приблизно о 21.00 год. ОСОБА_10 хтось зателефонував і він вийшов, а через деякий час повернувся. Потім йому ще хтось дзвонив і він знову виходив. Після третього дзвінка ОСОБА_10 попросив його піти з ним, однак для чого ОСОБА_10 йому не пояснив. Вони прийшли до сусіднього будинку, АДРЕСА_5 , та на другому поверсі під`їзду, який не освітлюється, ОСОБА_10 , присвітив ліхтариком телефону і він побачив ОСОБА_12 , яка була дуже п`яна, голосно кричала і стукала в двері квартири ОСОБА_10 . Він разом з ОСОБА_10 намагались її заспокоїти словами та відправити додому, при цьому ОСОБА_10 звертався до неї зі словами: « ОСОБА_17 , йди додому!». ОСОБА_12 почала кидатись на ОСОБА_10 і він її вдарив та вона впала по сходах вниз. Вони закурили, ОСОБА_10 , стояв до сходів спиною, а він біля нього. Потім він побачив, як ОСОБА_10 схопив особу, що стояла у нього за спиною, та вдарив декілька разів, приблизно 5-6 ударів. Він почав відтягувати ОСОБА_10 , та в цей час людина впала та покотилась по сходах. Він вважає, що ОСОБА_10 не міг бачити, кому наносить удари, оскільки було темно. Після того, як ОСОБА_10 присвітив ліхтариком, він роздивився, що це була ОСОБА_12 , та побачив, що по її обличчю тече кров. Потім ОСОБА_10 запропонував йому винести ОСОБА_12 на вулицю, він погодився і вони вдвох віднесли її та поклали на землю, щоб вона протверезіла. Вона весь час була в свідомості та ображала їх. Особисто він ОСОБА_12 не бив, допомогу їй не надавав і не цікавився її станом. Ні він, ні ОСОБА_10 одяг ОСОБА_12 не обшукували, ніяких її речей не забирали та не роздягали її. Про необхідність надання ОСОБА_12 медичної допомоги, він не здогадувався. Цивільний позов не визнав, оскільки він ударів ОСОБА_12 не наносив.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що її дочка ОСОБА_12 протягом десяти років проживала разом зі співмешканцем ОСОБА_18 в його квартирі за адресою: АДРЕСА_6 . Між дочкою та її співмешканцем іноді виникали суперечки. Проте, протягом останніх двох років конфліктів між ними не було. Востаннє потерпіла бачила ОСОБА_12 08.06.2018 року. Наступного дня вони спілкувались по телефону. Ніяких скарг за життя ОСОБА_12 на обвинувачених, з якими була особисто знайома, не висловлювала і конфліктів з ними не мала. З ОСОБА_8 вона та її дочка підтримували добросусідські відносини. 10.06.2018 року їй зателефонувала ОСОБА_16 та повідомила, що її дочка знайдена вбитою. Очевидцем події вона не була. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила призначити обвинуваченим суворе покарання.
Допитана судом свідок ОСОБА_16 пояснила, що проживає в будинку АДРЕСА_4 , знає обвинувачених по сусідству, підтримує дружні відносини з матір`ю ОСОБА_8 09.06.2018 року, у вечірній час вона перебувала у себе вдома. Після 21.00 год. до неї прийшли ОСОБА_15 , ОСОБА_10 з його співмешканкою та ОСОБА_8 , які принесли продукти для підготовки столу для хрестин доньки ОСОБА_10 ОСОБА_10 та ОСОБА_8 протягом вечора вжили пляшку пива, об`ємом 2,5 л. Протягом вечора співмешканці ОСОБА_10 неодноразово дзвонили її діти, після чого вона виходила на хвилин 10, потім вона виходила з ОСОБА_10 . Приблизно після 23.00 год. ОСОБА_10 забрав ОСОБА_8 та вони вдвох вийшли, обидва перебували в стані легкого алкогольного сп`яніння. Коли вони повернулись, на її питання, ОСОБА_10 повідомив, що він залагодив питання, яке саме - не говорив. Приблизно о 23.30 год. ОСОБА_15 та ОСОБА_19 зі своєю співмешканкою пішли. Пізніше прийшла мати ОСОБА_8 , забрала ОСОБА_8 і вони пішли додому. Очевидцем подій не була і не чула ніяких сварок і криків. Вона бачила, що раніше ОСОБА_12 інколи ходила з синцями на тілі, їх походження пояснювала побиттям співмешканцем.

ОСОБА_15 , допитана судом в якості свідка, пояснила, що 09.06.2018 року у вечірній час вона, ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 перебували за адресою проживання ОСОБА_16 по АДРЕСА_4 та готували їжу для хрестин. Під час вечері вжили невелику кількість коньяку. Після 21.00 год. ОСОБА_14 зателефонували діти і вона вийшла на декілька хвилин, а по поверненню забрала ОСОБА_10 і вони пішли вдвох. Після їх повернення, ОСОБА_10 знову виходив, хвилин на 10-15, сказав, що покурити. Потім ОСОБА_10 без пояснень попросив вийти з ним ОСОБА_8 . Через хвилин 30 вони вдвох повернулись і ОСОБА_10 повідомив, що все залагодив, що саме не пояснив. ОСОБА_14 з квартири ОСОБА_16 пішла раніше, коли саме вона пригадати не змогла. Приблизно о 23.30 год. ОСОБА_8 залишився в квартирі разом з ОСОБА_16 , а вона відвела ОСОБА_10 додому, крові ні на його одязі, ні на тілі, вона не бачила. ОСОБА_10 характеризує, як спокійного та врівноваженого, а ОСОБА_12 , як особу, що вживала спиртні напої та у якої часто відбувались конфлікти зі співмешканцем.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що вранці 09.06.2018 року її син ОСОБА_8 поїхав разом з ОСОБА_10 до міста Кропивницький. Після повернення вони перебували в квартирі ОСОБА_16 та готувались до хрестин. Приблизно о 01.00 год. вона пішла до ОСОБА_16 , де побачила ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вона забрала його додому і вклала спати. Наступного дня о 06.00 год. ранку до неї прийшли працівники поліції, повідомили, що знайдений труп, в якому вона впізнала ОСОБА_12 . Після допиту ОСОБА_8 його забрали в поліцію. Сина характеризує, як спокійну людину. ОСОБА_12 за життя конфліктувала зі своїм співмешканцем, інколи ходила з синцями на тілі.

ОСОБА_21 , допитана судом як свідок, пояснила, що вона працює Першотравневим сільським головою, вранці 10.06.2018 року до неї прийшла ОСОБА_22 , яка повідомила про виявлення по вулиці Першотравневій трупу жінки. Вона тіло бачила лише здалеку, помітила синяки, сліди крові на голові та обличчі, решту не було видно крізь бур`яни, близько не підходила та одразу викликала поліцію. Мешканцями прилеглих будинків в загиблій було впізнано ОСОБА_12 . Обвинувачених характеризує позитивно.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 , суду пояснив, що востаннє бачив живою свою співмешканку ОСОБА_12 приблизно о 20.30 год. 09.06.2018 року. Вона була твереза, і після дзвінка ОСОБА_23 пішла до останньої, про причини візиту ОСОБА_12 йому не повідомила. Синців або інших пошкоджень на тілі ОСОБА_13 , коли вона виходила, він не бачив. Того дня він спиртне не вживав, після уходу ОСОБА_12 він залишився вдома та, орієнтовно, о 22.00 год. ліг спати. Ніяких сварок, стуків або криків в ніч з 09 на 10 червня він не чув, двері помешкання він залишив не замкненими. Наступного дня, збираючись на роботу, від працівників поліції, він дізнався, що ОСОБА_12 знайдена мертвою. Під час спільного з нею проживання протягом 10 років між ними інколи виникали суперечки, але загалом він характеризує її як добру жінку. Про конфлікти ОСОБА_12 з обвинуваченими йому нічого не відомо, неприязних відносин між загиблою та обвинуваченими не було.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що 09.06.2018 року у вечірній час вона зателефонувала ОСОБА_12 і вони домовились зустрітись для розмови. Після того, як ОСОБА_12 прийшла до неї, близько 18 год., вони вдвох вийшли на вулицю та присіли на лавку неподалік її будинку. Під час розмови вони вжили невелику кількість спиртного, видимих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 вона не помітила. Востаннє бачила ОСОБА_12 живою, близько 21.00 год., після чого ОСОБА_12 пішла додому.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що в червні 2018 року до них приходила ОСОБА_12 , щоб поговорити з його дружиною, вони спілкувались на вулиці, та приблизно о 21.00 год. вони вдвох зайшли до будинку, вжили спиртне, після чого ОСОБА_12 пішла в бік двоповерхових будинків. Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 та у що вона була одягнена, він не помітив.

Свідок ОСОБА_25 , допитана судом, пояснила, що 10.06.2018 року, приблизно о 05.00 год., неподалік будинку, в якому проживає, побачила тіло людини. Вона одразу повідомила сусідів, які в подальшому повідомили голову сільської ради. Інші відомості їй не відомі.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 та невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_8 , їх вина також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які досліджені в ході судового розгляду, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.06.2018 року, проведеного за участю понятих, в ході якого оглянута територія с.Першотравневе, Долинського району Кіровоградської області, де за господарськими приміщеннями виявлено труп жінки з видимими тілесними ушкодженнями, джинсові шорти, жіноча білизна (труси), жіноча резинка для волосся. По вулиці Шкільна виявлені, полімерний пакет, тапок синього кольору. Біля під`їзду будинку АДРЕСА_5 виявлені плями бурого кольору, всередині під`їзду виявлений тапок синього кольору та пучок волосся

т.2 а.п.5-24;

- актом застосування службової собаки, яким встановлено траєкторію переміщення ОСОБА_12

т.2 а.п.25;

- протоколом огляду місця події від 10.06.2018 року, проведеного за участю понятих, в ході якого оглянуто ОСОБА_8 , на тілі та на тапках якого, виявлено плями бурого кольору

т.2 а.п.26-30;

- протоколом обшуку місця події від 10.06.2018 року, проведеного за участю ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_3 , в ході якого ОСОБА_10 з дивану, що знаходиться у вказаному приміщенні, дістав мобільний телефон «Fly» білого кольору, та розповів про обставини злочину, і в який одяг був одягнений 09.06.2018 року: спортивні штани сірого кольору, футболка червоного кольору та труси. Вищевказані речі вилучені та опечатані

т.2 а.п.31-32;

- протоколом огляду предмету від 11.06.2018 року, в ході якого оглянуто DVD-диск із відеозаписами обшуку домоволодіння ОСОБА_10

т.2 а.п.34-35;

- висновком судово-медичної експертизи № 89 від 09.07.2018 року, згідно якої п.1. при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , 1982 року народження, виявлено наступні тілесні ушкодження:

А) Синці на повіках правого та лівого ока, садно на лівій щоці, лівій скуловій ділянці та зовнішньому куті лівого ока, садно на лівому лобному бугрі, садно на нижній частині підборіддя, синці (2) на нижній щелепі зліва по центру, садно на правому лобному бугрі, синець на правій скуловій ділянці та правій щоці, синець на нижній губі, синці на правій та лівій вушній раковині, садно на правій боковій поверхні шиї біля мочки правої вушної раковини, синець на передній поверхні шиї в нижній третині над міжключичною впадиною, садна (2) по середньо-ключичній лінії зправа в проекції 7-11 ребер, множинні синці (7) в ділянці правого ліктьового суглоба по розгинальній поверхні, синець правого плечового суглоба по задній поверхні в нижній третині, синець правого плечового суглоба по верхній та боковій поверхні, синці (5) по тильній поверхні правої кисті та правого променево-запясткового суглоба, синець на тильній поверхні лівої кисті, синець на лівому плечі по передній поверхні в верхній третині, синці на лівому ліктьовому суглобі по розгинальній поверхні, множинні синці в ділянці правого та лівого колінного суглоба по передній поверхні, множинні садна по передній поверхні правого та лівого колінного суглоба, синці (2) по передній поверхні правої гомілки, садна (2) на лівому гомілко-ступневому суглобі по зовнішній поверхні, синці (3) на правому гомілко-ступневому суглобі по зовнішній та внутрішній поверхні, садна (2) по задньо-підмишечній лінії зправа в проекції 11-12 ребер; Б) Рана по задньому краю правої вушної раковини; В) Тупа травма живота, розриви печінки що супроводжувалися внутрішньо-черевною кровотечею. П.п. 2, 3. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки травмуючої ударної дії тупих предметів (предмету), індивідуальні ознаки травмуючої поверхні в пошкодженнях не відобразилися. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від не менше ніж 25 травмуючих дій. П.4. Причиною смерті ОСОБА_12 є внутрішня кровотеча, тупа травма живота, розриви печінки. Враховуючи дані трупних змін (трупних плям, трупного заклякання, трупного охолодження), смерть ОСОБА_12 настала за 24-48 годин до моменту дослідження трупа в морзі (дослідження почато 11.06.18 р. 12.00). П.5. Враховуючи характер травм між часом спричинення тілесних ушкоджень та часом настання смерті могло пройти декілька годин. П.6. В крові трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт в кількості 4.46г/дм3, що по відношенню до живих осіб має ознаки тяжкого ступеня алкогольного сп`яніння. П.7. Згідно правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження, вказані в пункті 1В відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя. Тілесні ушкодження, що вказані в пункті 1Б, мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, по відношенню до живих осіб. Тілесні ушкодження, що вказані в пункті 1А, мають ознаки легких тілесних ушкоджень по відношенню до живих осіб. П.8. Між тілесними ушкодженнями у вигляді тупої травми живота, розривів печінки, що супроводжувались крововтратою та причиною смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок. П.9. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа, ОСОБА_12 могла певний період часу здійснювати активні дії, переміщатись, розмовляти, який саме період часу залежить від індивідуальних властивостей організму та наростання крововтрати. П.10. Враховуючи локалізацію даних тілесних ушкоджень, їх кількість, дані тілесні ушкодження не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту.

т.2 а.п.62-65;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 2690 від 11.06.2018 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_12 стала тупа травма живота, розриви печінки

т.2 а.п. 66;

- висновком судово-медичної експертизи № 89 (додаткової) від 16.10.2018 року, згідно якої враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , їх характер, морфологічні особливості, відсутність крововиливів в зв`язковий апарат внутрішніх органів, можна говорити, що дані тілесні ушкодження по своїй совокупності не могли виникнути внаслідок падіння на східцях будинку, чи падіння з висоти власного зросту на виступаючий предмет (предмети). Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок тупої травми живота, розривів печінки, що супроводжувалися внутрішньочеревною кровотечею, дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок не менше ніж 2-х кратної локальної травмуючої дії тупого предмета (предметів), в праву передньо-бокову поверхню черевної стінки

т.2 а.п.70-72;

- висновком судово-медичної експертизи № 52 від 25.06.2018 року, згідно якої у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: синець на верхній губі біля зовнішнього кута рота, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та мають загальні ознаки дії тупого предмету (предметів) і могло виникнути на протязі 2-5 діб до моменту огляду, виникнення тілесних ушкоджень від падіння з висоти власного зросту малоймовірно

т.2 а.п.82;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 10.06.2018 року, в ході якого у ОСОБА_10 відібрані біологічні зразки для проведення судово-медичної експертизи

т.2 а.п.88;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 15.06.2018 року, в ході якого у ОСОБА_10 відібрані зразки крові для проведення судово-медичної експертизи

т.2 а.п.92;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 15.06.2018 року, в ході якого у ОСОБА_8 відібрані зразки крові для проведення судово-медичної експертизи

т.2 а.п.94;

- висновком судової товарознавчої експертизи № 2856-18-27 від 30.07.2018 року, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly TS112», придбаного у 2016 році без пошкоджень, придатного до експлуатації станом на 10.06.2018 року, складала 389,35 грн.

т.2 а.п.102-103;

- висновком судово-медичної експертизи № 469 від 21.06.2018 року, якою встановлена група крові ОСОБА_8

т.2 а.п.108-109;

- висновком судово-медичної експертизи № 468 від 21.06.2018 року, якою встановлена група крові ОСОБА_10

т.2 а.п.114-115;

- висновком судово-медичної експертизи № 467 від 21.06.2018 року, якою встановлена група крові ОСОБА_12

т.2 а.п.120-121;

-висновком судово-медичної експертизи № 497 від 23.07.2018 року, згідно якої на пакеті, вилученому при огляді місця події знайдено кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_12 або ОСОБА_8 та не може походити від ОСОБА_10

т.2 а.п. 159-161;

-висновком судово-медичної експертизи № 498 від 25.07.2018 року, згідно якої в зразку ґрунту, вилученому при огляді місця події біля дверей господарської будівлі, знайдено кров людині, яка може походити від потерпілої ОСОБА_12 або (і) ОСОБА_8 та не може походити від ОСОБА_10

т.2 а.п. 168-170;

-висновком судово-медичної експертизи № 500 від 26.07.2018 року, згідно якої на зразках ґрунту, вилученому під час огляду місця події, біля під`їзду будинку знайдено кров людини, належність якої не встановлена з причин неусувного впливу предмета носія на діагностичні сироватки б та в

т.2 а.п. 184-186;

- висновком судово-медичної експертизи № 501 від 08.08.2018 року, згідно якої при дослідженні волосся, знятих з резинки, вилученої 10.06.2018 року з місця події, не знайдено ознак, які б виключали можливість належності волосся з резинки потерпілій ОСОБА_12 . Кореневі кінці об`єктів №№ 1 і 3 свідчить про те, що вони віджилі (або відживаючі), і могли випасти самі, або для їх відділення потребувалось незначене зусилля. Кореневий кінець об`єкту № 2 (значно заокруглений) свідчить, про те, що він протягом певного часу підлягав зовнішній дії (тертю)

т.2 а.п.193-195;

- висновком судово-медичної експертизи № 499 від 08.08.2018 року, згідно якої пасма волосся, вилученого з під`їзду будинку може вважатись належним потерпілій ОСОБА_12 . Чотири волосини життєздатні, вирвані з цибулинами (при цьому було прикладено значне зусилля з прокручуванням), одна обірвана швидким рухом

т.2 а.п.202-204;

- висновком судово-медичної експертизи № 525 від 13.08.2018 року, згідно якої на жіночих шортах, що вилучені при огляді місця події біля тіла потерпілої ОСОБА_12 , сліди крові не знайдені

т.2 а.п. 210-211;

- висновком судово-медичної експертизи № 525 від 13.08.2018 року, згідно якої на парі жіночих тапок, що вилучені при огляді місця події, сліди крові не знайдено

т.2 а.п.217-218;

- висновком судово-медичної експертизи № 524 від 13.08.2018 року, згідно якої на чоловічих шортах у ОСОБА_8 , сліди крові не знайдені

т.2 а.п.224-225;

-протоколом огляду місця події, від 16.07.2018 року, проведеного в приміщенні Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області, в ході якого оглянута та долучена до справи коробка з-під мобільного телефону «Fly TS112»

т.2 а.п.226;

- висновком судової біологічної експертизи № 518 від 29.10.2018 року, згідно якої генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на поверхнях наданих на дослідження парі літніх тапочок (об`єкт № 1), спортивних штанів (об`єкти №№ 7, 8, 9, 10), та футболки ОСОБА_10 (об`єкти №№ 12, 13), збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_12 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виключається

т.3 а.п. 10-33;

- висновком судової біологічної експертизи № 523 від 22.10.2018 року, згідно якої генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на наданих на дослідження парі літніх тапочок ОСОБА_8 (об`єкти №№ 4, 6), змивів з ноги ОСОБА_8 (об`єкт № 10) збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 1) та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_8 (об`єкт № 2), ОСОБА_10 (об`єкт № 3)

т.3 а.п.41-65;

- висновком судової біологічної експертизи № 519 від 25.10.2018 року, згідно якої генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на наданій на дослідження футболці ОСОБА_8 (об`єкт № 4) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виключається

т.3 а.п.73-88;

- висновком судової біологічної експертизи № 521 від 25.10.2018 року, згідно якої на зразках нігтьових пластин з рук ОСОБА_8 знайдені сліди крові людини, які збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Походження вказаних слідів ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виключається

т.3 а.п.96-107;

-висновком судової біологічної експертизи № 520 від 25.10.2018 року, згідно якої на зразках нігтьових пластин з рук ОСОБА_7 знайдені сліди крові людини, які збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Походження вказаних слідів від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виключається

т.3 а.п. 118-127;

-висновком судової біологічної експертизи № 522 від 25.10.2018 року, згідно якої на зразках нігтьових пластин з рук ОСОБА_10 знайдені сліди крові людини, які збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_12 та ОСОБА_8 . Походження вказаних слідів від ОСОБА_12 та ОСОБА_8 виключається

т.3 а.п.135-146;

- протоколом огляду предметів від 16.11.2018 року, в ході якого в приміщенні Долинського ВП, в присутності понятих, оглянуті речові докази по справі

т.3 а.п.147-148;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 301 від 07.08.2018 року, згідно якої ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення, ОСОБА_8 слід вважати осудним. На час проведення експертизи ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждав, заходів медичного характеру не потребував.

т.3 а.п.171-173;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 304 від 10.08.2018 року, згідно якої ОСОБА_10 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення, ОСОБА_10 слід вважати осудним. На час проведення експертизи ОСОБА_10 психічним захворюванням не страждав, заходів медичного характеру не потребував.

т.3 а.п.213-215.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що вину обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 органами досудового розслідування за п.12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, не доведено та дії обвинувачених кваліфіковано неправильно, з наступних підстав.

При кваліфікації дій обвинувачених за п.12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, за попередньою змовою групою осіб, органами досудового розслідування залишено поза увагою диспозицію ст. 115 КК України, яка свідчить, що вбивство може бути вчинено лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено, або особа діяла не з конкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Даний висновок визнано обґрунтованим п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я» від 07.02.2003 року.

Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я» питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

В судовому засіданні встановлено, що прямого умислу на вбивство потерпілої у обвинуваченого ОСОБА_10 не було. Як вбачається з показів обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_12 , був спровокований деякою мірою самою потерпілою, яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, згідно висновку судово-медичної експертизи № 89 від 09.07.2018 року, та знаходячись в нічний час в під`їзді, заважала відпочивати дітям, які перебували в квартирі ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_10 неодноразово намагався заспокоїти потерпілу, що підтверджується показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , які показали, що ОСОБА_10 , який перебував в квартирі ОСОБА_16 , декілька разів телефонували діти, після чого він виходив.

Як вбачається із показань обвинуваченого ОСОБА_10 та інших доказів, досліджених у судовому засіданні, ОСОБА_10 наносив удари по тілу ОСОБА_12 , не обираючи конкретну частину тіла, та не мав наміру нанести цілеспрямований удар у визначений орган або місце. Про хаотичність нанесення ударів свідчить також і висновок судово-медичної експертизи № 89 від 09.07.2018 року, згідно якого тілесні ушкодження, наявні у потерпілої, знаходяться на різних частинах тіла та переважна більшість яких відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, і лише тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота, розривів печінки, що супроводжувалися внутрішньо-черевною кровотечею, які могли виникнути внаслідок не менше ніж двократної локальної травмуючої дії тупого предмета (предметів) в праву передньо-бокову поверхню черевної стінки, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілої.

При з`ясуванні спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_10 слід врахувати причини припинення ним злочинних дій.

Вказані події у будинку, крім ОСОБА_8 , з яким він перебував у дружніх відносинах, ніхто не бачив. Таким чином, враховуючи суттєву перевагу обвинуваченого ОСОБА_10 у вазі, зрості та фізичній силі над ОСОБА_12 у момент нанесення ударів, оскільки остання знаходилась в стані сильного алкогольного сп`яніння, згідно вищезазначеної судово-медичної експертизи, ОСОБА_10 мав можливість продовжити власні злочинні дії по нанесенню ударів ОСОБА_12 після того, як вона впала і скотилась вниз, проте він цього не зробив і припинив свої активні дії. Фактично продовженню злочинних дій, за наявності відповідних намірів, ОСОБА_10 ніщо не заважало. Після огляду з ліхтариком ОСОБА_12 , яка лежала на підлозі між поверхами, він нанесення ударів не поновив, та виніс її разом з ОСОБА_8 на вулицю. Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_10 свідчить про те, що він не мав умислу на вбивство потерпілої. Вказані обставини з достовірністю встановлені у судовому засіданні та підтверджуються показами обвинуваченого ОСОБА_8 , а також висновком судово-медичної експертизи № 89 від 09.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_12 після отриманих тілесних ушкоджень могла певний період часу здійснювати активні дії, переміщатись, розмовляти.

З огляду на викладене, спрямованість ударів, які наносилися ОСОБА_10 по тілу ОСОБА_12 , за відсутності наміру пошкодження конкретного органу, а також поведінка самого ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , яка передувала конфлікту між ними, свідчать про наявність у нього умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_12 .

Визначальним для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, про що повинна свідчити сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного і потерпілого, що передувала події та після неї, їх стосунки тощо.

Водночас тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_12 обвинуваченим ОСОБА_10 спричинено умисно, оскільки підсудний усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій. Про бажання ОСОБА_10 нанести ОСОБА_12 саме тяжкі тілесні ушкодження, свідчить характер дій ОСОБА_10 , який маючи спеціальні бойові навики, з усвідомленням, що наносить не один, а серію ударів особі жіночої статі, яка не несе йому загрози через стан сильного алкогольного сп`яніння, та при нанесенні ним ударів в область тулубу ОСОБА_12 свідомо допускав настання у неї інкримінованих йому тілесних ушкоджень, а припинення їх нанесення, при тому, що ОСОБА_12 залишалась в свідомості, свідчить про відсутність умислу обвинуваченого ОСОБА_10 на умисне позбавлення її життя.

Відповідно до змісту ч.2 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч.1 ст.121 КК України діяння, настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний тяжкі тілесні ушкодження і похідний смерть), психологічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.
Судом також встановлена відсутність належних, допустимих і беззаперечних доказів, що свідчать про спільність дій обвинувачених щодо нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а також нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Відповідно до п.4 ч.1 ст.129 Конституції України, п.15 ч.1 ст.7 КПК України судочинство в України здійснюється на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із сукупності досліджених судом доказів, а саме показань обвинувачених, свідків, висновків судово-медичних експертиз, з урахуванням всіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_12 , причини їх заподіяння та припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 , поведінки самої ОСОБА_12 , що передувала події, якою вона певним чином спровокувала злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_10 , а також його ставлення до наслідків своїх дій, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 , в частині його обвинувачення за п.12 ч.2 ст.115 КК України, слід перекваліфікувати з п.12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України, оскільки це не суперечить вимогам ч.3 ст.337 КПК України.

До показів обвинуваченого ОСОБА_10 , що він наніс ОСОБА_12 лише 6-7 ударів, які він не вважає достатніми для спричинення смерті, а інші вона отримала, коли впала зі сходів, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються висновками судово-медичної експертизи № 89 від 09.07.2018 року та додаткової судово-медичної експертизи № 89 від 16.10.2018 року, а також лікарським свідоцтвом про смерть № 2690 від 11.06.2018 року, згідно яких на тілі ОСОБА_12 виявлено не менше 25 тілесних ушкоджень, які не могли утворитись від її падіння зі сходів, серед яких тупа травма живота, розриви печінки, що супроводжувались внутрішньою кровотечею, від яких настала її смерть.

В зв`язку з чим, колегія суддів зазначені пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 щодо кількості нанесених ударів ОСОБА_12 розцінює, як спосіб його захисту від пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення.

Також колегія суддів критично відноситься до пояснень ОСОБА_10 , що до його зустрічі з ОСОБА_12 на її тілі вже були тілесні ушкодження, оскільки зазначене спростовується показами свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які стверджували, що, коли ОСОБА_12 виходила 10.06.2018 року о 20.30 год. з квартири ОСОБА_18 та після 21.00 год. - з квартири ОСОБА_23 , то тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 вказані свідки не бачили. З урахуванням кількості і розташування виявлених пізніше тілесних ушкоджень, їх наявність у ОСОБА_12 не могла бути не помічною вказаними свідками. Належні, допустимі і беззаперечні докази, що можуть свідчити про наявність у ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень до її зустрічі з ОСОБА_19 , суду не надані.

Позицію захисту, що в діях ОСОБА_10 міститься склад злочину, передбаченого ст.119 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованою, оскільки за фактичними обставинами, встановленими судом, дії ОСОБА_10 мали активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило її смерть, існував прямий причинний зв`язок. Судом встановлено, що ОСОБА_10 володів спеціальними навиками нанесення ударів по людині. Наведені обставини, в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесних ушкоджень, свідчать про те, що ОСОБА_10 умисно завдаючи без будь-якого попередження серію швидких ударів кулаками рук по тілу та по голові ОСОБА_12 , яка не спроможна була захищатися, розраховував на особливу силу удару і можливі наслідки їх нанесення жінці, від чого її здоров`ю буде спричинена тяжка шкода, і хоча не бажав, але свідомо припускав такі наслідки. При чому, тяжкість цих наслідків у його свідомості не була конкретизована, тобто ОСОБА_10 діяв з невизначеним і непрямим умислом. У такому випадку є всі підстави констатувати наявність непрямого невизначеного умислу в діях ОСОБА_10 щодо спричинення ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень. Зазначені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_10 ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками вбивства через необережність, тобто злочину, передбаченого ст.119 КК України.

Кваліфікацію дій ОСОБА_10 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), колегія суддів вважає правильною та його вина підтверджується зібраними і дослідженими судом доказами, зокрема протоколом обшуку місця події від 10.06.2018 року, під час якого в його помешканні виявлено мобільний телефон ОСОБА_12 , а також показами самого ОСОБА_10 , який визнав, що телефон він знайшов на місці події, після того, як вони з ОСОБА_8 віднесли ОСОБА_12 на вулицю. До показів обвинуваченого ОСОБА_10 , що він мав намір повернути телефон власнику, суд відноситься критично, оскільки він сховав викрадений телефон в дивані, що підтверджується вищевказаним протоколом обшуку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 органами досудового розслідування, кваліфіковані за п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дослідивши в сукупності зібрані докази, колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 органами досудового розслідування не правильно кваліфіковані за п.12. ч.2 ст.115 КК України, оскільки умисел ОСОБА_8 на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , вчинене за попередньою змовою з ОСОБА_10 , не знайшов свого підтвердження, з огляду на наступне.

З наданих суду обвинуваченим ОСОБА_8 пояснень вбачається, що в його присутності ОСОБА_10 наніс ОСОБА_12 приблизно 5-6 ударів та, коли він почав відтягувати ОСОБА_10 , в цей час ОСОБА_12 впала та покотилась по сходах. Сам обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_12 він особисто не спричиняв, а лише заспокоював її словами. Покази ОСОБА_8 , що він не наносив ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень повністю узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_10 , який визнав, що саме він наносив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, від яких вона впала та скотилась по сходах. Після чого, вони разом винесли ОСОБА_12 на вулицю, поклали на землю та залишили її, а також показами потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала, що за життя ОСОБА_12 не мала конфліктів з ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , які вказали, що у вечірній час 09.06.2018 року ОСОБА_10 забрав ОСОБА_8 без пояснень мети їх виходу, а також поясненнями самих обвинувачених, згідно яких ОСОБА_8 без попередньої домовленості з ОСОБА_10 пішов з ним за адресою проживання останнього та не був обізнаний про мету їх походу, та про те, яку саме допомогу він буде надавати ОСОБА_10 .

Отже, визнання ОСОБА_10 скоєння ним активних дій по нанесенню ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, свідчить про відсутність будь-яких доказів щодо спільності умислу ОСОБА_10 і ОСОБА_8 та причетності останнього до безпосереднього нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та наслідків їх нанесення.

Приймаючи до уваги наведене, а також відсутність належних доказів про спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 і те, що усі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, суд вважає, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

Згідно ч.6 ст.27 КК України не є співучастю не обіцяне заздалегідь переховування злочинця, знарядь і засобів вчинення злочину, слідів злочину чи предметів, здобутих злочинним шляхом, або придбання чи збут таких предметів. Особи, які вчинили ці діяння, підлягають кримінальній відповідальності лише у випадках, передбачених статтями 198 та 396 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 усвідомлював, що ОСОБА_10 , який мав відповідну спеціальну військову підготовку, спричинив нетверезій жінці - ОСОБА_12 численні тілесні ушкодження, від яких вона впала та не могла підвестись на ноги і чинити опір. Після нанесених ОСОБА_10 ударів, він бачив, що по її обличчю тече кров і за пропозицією ОСОБА_10 допоміг йому віднести її на вулицю. З урахуванням того, що обвинувачені, згідно протоколу огляду місця події від 10.06.2018 року, віднесли ОСОБА_7 на відстань, близько 50 метрів та поклали в траві за господарською будівлею, а не біля житлового будинку, колегія суддів зазначені дії ОСОБА_8 вважає такими, що здійснені з метою приховування скоєного ОСОБА_10 тяжкого злочину спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , для сприяння уникнення ОСОБА_10 відповідальності за свої протиправні дії. Зазначені дії ОСОБА_8 повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст.396 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів, прийшла до висновку, що дії ОСОБА_8 слід перекваліфікувати з п.12 ч.2 ст.115 КК України на ч.1 ст.396 КК України, оскільки він скоїв заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують і обтяжують їх покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин середньої тяжкості, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, суд визнає скоєння злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що за місцем проживання він характеризується посередньо, працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 301 від 07.08.2018 року ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні до інкримінованого правопорушення, слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує особу ОСОБА_8 , який офіційно працює та вперше притягується до кримінальної відповідальності. В той же час, суд враховує, що ним приховано вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, наслідком якого стала смерть людини, наявність обставини, що обтяжує його покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують його покарання, з урахуванням ставлення самого ОСОБА_8 до вчиненого ним злочину, те, що він навіть не вибачився перед потерпілою, зважаючи на думку потерпілої, яка наполягала на максимальному покаранні, колегія суддів вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 , можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , встановлено, що за місцем проживання він характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 304 від 10.08.2018 року ОСОБА_10 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. У відношенні до інкримінованого правопорушення, слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який є учасником бойових дій, утримує малолітню дитину. В той же час, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, наслідком якого є смерть людини, приймаючи до уваги думку потерпілої, яка наполягала на максимальному покаранні, передбаченому санкцією статті, відсутність обставин, які пом`якшують його покарання, наявність обставини, що обтяжує його покарання скоєння злочинів в стані алкогольного сп`яніння, а також обставини скоєння тяжкого злочину відносно жінки, яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння та не становила загрози його життю, його поведінку після скоєного: намагання приховати наслідки своїх злочинних дій, до чого залучив іншу особу, та його ставлення до вчиненого, зокрема, що він не розкаявся та навіть не попросив вибачення у матері загиблої, що на переконання колегії суддів, свідчить, про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_10 ст.ст.69, 75, 76 КК України, тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову колегія суддів виходить з наступного.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Порядок та правові підстави відшкодування моральної шкоди визначаються ст.ст. 23, 1167, Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, будь-який факт злочинної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права захищаються законом і є непорушними (ст.21 Конституції України).

Згідно встановлених судом обставин справи, смерть ОСОБА_12 стала прямим наслідком злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_8 не брав безпосередньої участі у злочині проти життя та здоров`я ОСОБА_12 , тому потерпіла ОСОБА_7 має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди з ОСОБА_10 , оскільки саме його дії спричинили смерть її дочки ОСОБА_12 .

Обов`язок відшкодування моральної шкоди виникає із самого факту протиправної (злочинної) поведінки щодо потерпілої. Протиправна поведінка обвинуваченого ОСОБА_10 , що полягала в умисному завданні дочці потерпілої ОСОБА_12 , тяжких тілесних ушкоджень, спричинила тяжкі і невідворотні за своїм характером наслідки смерть ОСОБА_12 .

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій моральної (немайнової) шкоди, суд виходить із принципу справедливості, розумності та виваженості. Суд враховує той факт, що потерпіла ОСОБА_7 через скоєний злочин втратила рідну людину - свою доньку, що призвело до порушення нормальної життєдіяльності, душевних страждань, які постійно супроводжують потерпілу та мають довготриваючий характер. Суд вважає, що потерпіла дійсно зазнала істотних негативних змін в особистому житті, пов`язаних з безповоротною втратою рідної людини, з якою вона мала тісний зв`язок, внаслідок чого пережила скорботу, знаходиться у стані морального пригнічення і дискомфорту, втратила душевний спокій, психотравматичні фактори постійно спричиняють негативні емоції та переживання. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди обґрунтовані та доведені.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги потерпілої є завеликими і з врахуванням майнового та сімейного стану обвинуваченого ОСОБА_10 , часткового визнання ним цивільного позову, колегія суддів приходить до висновку, що стягнення з ОСОБА_10 на користь потерпілої 200000,00 грн. буде відповідати вимогам розумності, виваженості і справедливості.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі, в розмірі 135971,07 грн., згідно вимог ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частинах.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначених обвинуваченим покарань, які слід відбувати в місцях позбавлення волі, зважаючи на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне залишити обраний кожному обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 11.08.2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання, а саме з 10.06.2018 року.

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.121 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання, а саме з 10.06.2018 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без змін на період апеляційного оскарження, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 11.08.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в якості відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави 67985,54 грн. судових витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави 67985,53 грн. судових витрат по справі.

Речові докази, які здані до кімнати зберігання речових доказів Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області:

- прозорий полімерний пакет, всередині якого мається три картонні коробки, горловина, якого зв`язана пластиковим ременем, на якому мається № 7514859; прозорий полімерний пакет, всередині якого мається дві картонні коробки, горловина якого зв`язана пластиковим ременем, на якому мається № 7514851; полімерні пакети: №№ 4195386, 3788931, 3788925, 3788930, 3788940; картонний ящик, всередині якого містяться речові докази: джинсові шорти потерпілої ОСОБА_12 - до висновку експерта № 525 від 13.08.2018 року; картонний ящик, всередині якого містяться речові докази: шорти підозрюваного ОСОБА_8 - до висновку експерта № 524 від 13.08.2018 року; картонна коробка, всередині якої містяться речові докази: чоловічі труси підозрюваного ОСОБА_10 - до висновку експерта № 86 від 09.07.2018 року; картонні фрагменти прямокутної форми, всередині яких містяться речові докази: пара літніх тапок - до висновку експерта № 526 від 13.08.2018 року; полімерний пакет, типу файл, всередині якого містяться речові докази: резинка для волосся (один конверт) - до висновку експерта № 501 від 08.08.2018 року; полімерний пакет, всередині якого містяться речові докази: пучок волосся -до висновку експерта № 499 від 08.08.2018 року; полімерний пакет, всередині якого містяться речові докази: зразки ґрунту, вилучені при огляді місця події - до висновку експерта № 498 від 25.07.2018 року; полімерний пакет, всередині якого містяться речові докази: зразки ґрунту вилучені при огляді місця події - до висновку експерта №500 від 25.07.2018 року; полімерний пакет, всередині якого містяться речові докази: полімерний пакет зеленого кольору вилучений під час огляді місця події - до висновку експерта №497 від 23.07.2018 року; паперовий конверт, всередині якого містяться речові докази: труси потерпілої ОСОБА_12 - до висновку експерта № 502 від 27.07.2018 року, - знищити.

- коробку з-під телефону марки (Флай), поміщену в полімерний пакет № 4242790, мобільний телефон білого кольору марки FLY модель TS112 виготовленого в КНР, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , ІМЕІ3: НОМЕР_6 , s/n НОМЕР_7 , поміщений в полімерний пакет № 4386693, - повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченим та потерпілій, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

/підпис/ /підпис/ /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1