Справа №701/921/17-к
Номер провадження1-кп/701/45/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2019 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - потерпілих - ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, приватного підприємця, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
Формулювання обвинувачення.
ОСОБА_6 , 11 травня 2017 року, близько 08 год. 30 хв., в с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, в час коли на площі проходила ринкова торгівля, не маючи відповідного дозволу на проведення мітингу, з метою декламування власної думки щодо об`єднання громад на території України, використовуючи гучномовець прийшов на узбіччя вулиці Ігоря Щербини, навпроти адміністративної будівлі сільської ради, де перебуваючи в громадському місці, ігноруючи елементарними нормами та правилами поведінки, моралі та добропристойності існуючих в суспільстві, незважаючи на похилий вік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка намагалась з`ясувати в останнього хто саме дозволив йому проведення мітингу, так як все повинно бути згідно дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті, він грубо порушуючи громадський порядок, що проявилося в зневажливому ставленні до оточуючих, став виражатись в адресу ОСОБА_4 , нецензурними словами, при цьому усвідомлюючи свої протиправні дії та діючи з прямим умислом, проявивши особливу зухвалість, яка виразилась у завданні ОСОБА_4 , одного удару ногою в область живота, після чого на неодноразові зауваження місцевих жителів, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , припинити протиправні дії не реагував, а навпаки знову таки використовуючи гучномовець, став ображати останніх нецензурними словами та при їх спробі, відвести ОСОБА_4 , став чинити їм фізичний опір, що виразилося у нанесенні удару ногою по нозі ОСОБА_5 , та обливанням водою і хапанням руками за одяг ОСОБА_7 , доки на місце події не прибули працівники поліції і дане правопорушення було припинено. Внаслідок чого ОСОБА_6 , своїми умисними діями грубо порушив громадський порядок та звичайний спокій громадян.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні вину в скоєному злочині не визнав та безпосередньо суду показав, що 30.03.2017 загальні збори мешканців села Іваньки по питанню створення ОТГ, голова села ОСОБА_8 , обговорення питання по створенню ОТГ зірвала порушуючи процедуру ведення загальних зборів. 11.05.2017 він вийшов в четвер, в базарний день, в центр села Іваньки Маньківського району Черкаської області, навпроти приміщення сільської ради, ставши на півметровий парапет обабіч тротуару та зачитував коротку інформацію з листівки через гучномовець. З собою він мав півлітрову пляшечку мінеральної води, військова сумка -планшет з акамулятором через плече, гучномовець з кабелем до акамулятора в сумці та п`яту частину аркуша А-4 формату з промовою. Ще з далеку він побачив ОСОБА_7 , що впевнено крокував в його бік зі сторони аптеки. Поки він читав текст біля нього скупчилась група осіб: ОСОБА_7 ; його сестра і дружина ОСОБА_9 ; штатний працівник сільської ради, керівник фольклорного колективу «Надвечір`я» - ОСОБА_5 ; подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 , учасниця фольклору; ОСОБА_14 , учасниця фольклору. Вказана група осіб без попередження, відразу почала проявляти щодо його агресивну риторику, задаючи питання про дозвіл на виступ та докоряючи, що голова села на те і є щоб приймати рішення стосовно ОТГ. Повз нього, після обходу базару, в напрямку приміщення сільської ради йшла голова села ОСОБА_8 , до неї звернулась група зазначених осіб з вимогою виклику поліції для припинення його виступу. ОСОБА_8 , відмовила у виклику поліції сказавши, підбурюючи натовп до фізичної агресії проти нього, зазначивши, що ви як громада втихомирюйте його і робіть, що хочете. Після даних слів голови села натовп кинувся на нього, а саме ОСОБА_4 висмикнула у нього з рук листівку, а ОСОБА_7 і ОСОБА_5 хотіли його стягнути стягували з парапету, ОСОБА_12 розмахуючи чимось в руці била по чому могла дістати, подружжя ОСОБА_15 та ОСОБА_14 викрикували щодо нього погрози, а ОСОБА_13 , вириваючи листівку з рук кусалась. Аби уникнути реальної фізичної розправи, оточений більше десятка агресивно налаштованих і збурених головою села ОСОБА_8 , людей, він змушений був зістрибнути з парапета на клумбу і тікати в бік приміщення сільської ради. Вибігши з клумби на тротуар по якому рухалась голова села він отямився лиш коли лежав на асфальті в оточенні групи вказаних осіб на чолі з ОСОБА_8 , яка викрикнула, щоб його не трогали бо вже їде поліція. Вказана група людей після інциденту, до прибуття працівників поліції, під проводом голови села ОСОБА_8 , пішла в кабінет голови узгоджувати спільну позицію для написання заяви та надання показів в поліцію. В зв"язку з вищевикладеним ОСОБА_6 важає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та просить його виправдати
Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 , вини у вчиненому злочині в судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_6 , в скоєному злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:
- показами потерпілої ОСОБА_4 , яка безпосередньо суду показала, що дана подія відбулася в с.Іваньки Маньківського району в четвер на площі де в цей день відбувається базар,а саме 11 травня 2017 року, близько 08 год. 30 хв. Вона прийшовши на базар побачила ОСОБА_6 який стояв на постаменті з гучномовцем в одній руці, а іншій тримав папірець, з якого читав текст, а саме читав як зазначила свідок текст який містив образливі слова на адресу голови села ОСОБА_8 . ОСОБА_6 закликав громаду збунтуватися і заявити опір недовіри голові села ОСОБА_8 . Свідок підійшла до ОСОБА_6 і взяла в нього з рук листок бумаги з якого останній зачитував без будь-якого насильства до останнього та запропонувала йому висловити його думку своїми словами а не зачитувати напечатаний текст, зауваживши, що читати кожен вміє. Під час даної події ОСОБА_6 стояв на висоті на камяному бордюрі і після того як вона забрала в нього листок бумаги, вдарив ногою їй в живіт, що вона аж перевернулась та почав її обзивати непристойними словами. В цей час підбіг ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , також підбігли інші односельці і всі почали кричати, а ОСОБА_6 почав тікати, що було далі вона чітко не бачила бо їй стало погано. В подальшому після цього інциденту ОСОБА_6 розповсюджував в мережі інтернет інформацію, що свідок як він заначав є «кацапка». Також свідок додала, що коли приїхала поліція всі люди пішли з поліцією у сільську раду, а вона залишилася на місці події, оскільки їй було погано, а згодом вийшов працівник поліції і покликав її у сільську раду.
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який безпосередньо суду показав, що він вийшов на роботу і на базар 11 травня 2017 року, і подумав перейти на базар, але почув гучномовець і впізнав голос ОСОБА_6 і підійшов до останнього і зробив йому зауваження, щоб той не кричав нецензурні слова на весь базар і хотів забрати у нього листок бумаги з якого читав ОСОБА_6 , але ОСОБА_6 поставив йому кулак до носа зі словами:"Ось тобі папірець", але присутні люди почали кричати і ОСОБА_6 його відпустив. Після того як ОСОБА_6 його відпустив, ОСОБА_6 став відступати, та впав з камяного бордюру, після чого одразу підхопився і вдарив свідка ногою в його ногу і схопив свідка за лацкани піджака та почав трусити його і вдарив його в груди кулаком і в цей час підбігла голова села ОСОБА_8 яка запитала у ОСОБА_6 : "Що це таке робиться, що це ти робиш?». Також свідок додає, що перед цим ОСОБА_6 обливав якоюсь водою з пляшки всіх людей які стояли поруч. Згодом викликали працівників поліції.
- показами свідка ОСОБА_8 , яка безпосередньо суду показала, що це було 11.05.2017 року, був четвер. Зранку вона була на території площі, вона чула, що ОСОБА_6 , вже у гучномовець щось кричав, але вона не підходила. Вона проходила повз місця події, там було до десятка людей, вона не зупинялася, ні з ким не говорила. Дійшла майже до дверей сільської ради, як почула, що ОСОБА_6 , в гучномовець кричить: «Дякую голові села, ОСОБА_8 , що захистила його від оцих навіжених». Вона обернулася, а всі люди дивляться на неї, вона була метрів 20 від них. Вона повернулася та підійшла до людей та до ОСОБА_6 . Вона, підходячи до нього метрів 3 може 4, сказала: « ОСОБА_16 , хто вам дозволив ображати людей?». А ОСОБА_6 лише засміявся, взяв 0,5 л., пляшку з прозорою рідиною, набрав її в рот, і всіх хто стояв біля нього почав оббризкувати, самі перші стояли ОСОБА_5 і ОСОБА_7 . Вони почали йому робити зауваження з приводу його дій, але ОСОБА_6 обернувся до них,і мабуть не розрахувавши сили зачепився за щось, та упав на землю. Потім він вскочив та почав розмахувати ногами та схватив ОСОБА_5 за лацкани піджачка і почав останнього тягнути, вона не могла не втрутитись. Вона поставила руки вперед і сказала, що щоб він не бив його і відпустив, а він ще махнувши ногою вдарив його. Він бере лівою рукою тримає, а правим кулаком б`є в груди ОСОБА_5 .. Вона просила людей, щоб вони не чіпали ОСОБА_6 , бо це буде спровокований конфлікт. Самого ОСОБА_6 ніхто не бив. Що відбувалося до цього, вона не зна., оскільки не була присутня.
- показами свідка ОСОБА_17 , яка суду безпосередньо показала, що це було у четвер, в базарний день, 11.05.2017. Вона почула на весь базар кричить гучномовець, хтось щось кричить біля сільської ради, люди збираються. Прийшла, дивиться на постаменті стоїть ОСОБА_6 і кричить на все село. Тут зразу до нього підійшов ОСОБА_5 і запитав його, чого той тут кричить. Потім ОСОБА_6 оступився і впав з камяного бордюру. Після чого вона бачила як ОСОБА_6 схопив ОСОБА_5 за піджак поча його трясти і вдарив кулаком його в груди.В цей час почали збиратися наколо інциденту інші люди і вцей час до них підбігла голова села ОСОБА_8 яка повернулася від сільської ради, оскільки ОСОБА_6 почав кричати в гучномовець, щоб його захистили від цих навіжених.Голова села запитала ОСОБА_6 що останній робить і щоб відпустив ОСОБА_5 . Вона бачила як ОСОБА_6 набарив якусь рідину з пляшки в рот і обризкував всіх оточуючих. На зауваження присутніх не реагував.
- показами свідка ОСОБА_18 , яка безпосередньо суду показала, що це був четвер 11.05.2017 р., тому вона прийшла на базар і почула, що хтось кричить в гучномовець. ОСОБА_6 , стояв на камяному виступі і кричав у щось кричав у гучномовець. Вони разом з ОСОБА_4 постояли, вже мали йти, але ОСОБА_4 запитала в ОСОБА_6 що той хоче. Тут повз пройшла голова села ОСОБА_8 . ОСОБА_4 його знову його запитала навіщо він тут і що він хоче. ОСОБА_6 набрав повен рот води з пляшки і цією водою почав брискати по людях, та вдарив ногою ОСОБА_4 в живіт, В цей час підбіг ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , також підбігли інші односельці і всі почали кричати, а ОСОБА_6 почав тікати, та зачіплюється за бардюру і падає, потім бігом піднімається і хватає ОСОБА_5 за піджак за барки, але підбіг ОСОБА_19 та ОСОБА_8 і завадили ОСОБА_6 далі бити ОСОБА_5 . Свідок зазначає, що під час цієї події ОСОБА_6 нецензурно ображав всіх присутніх.
- показами свідка ОСОБА_20 , яка безпосередньо суду показала, що вона 11.05.2017 р. близько 8 год. 30 хв. була на базарі, там зібрались люди. Коли вона підійшла то побачила як ОСОБА_6 поливав водою з пляшки оточуючих. ОСОБА_6 стояв на камяному постаменті і почавши поливати людей водою ішов кругом, майже біг, і потім впав на коліна та схопившись сам схопив ОСОБА_5 однією рукою за груди, а іншою кулаком до лиця. Ударив він його чи не вдарив вона толком не замітила, але ОСОБА_5 присів. Повз місця події проходила голова села ОСОБА_8 , але коли все це почалося, вона повернулася, підійшла до ОСОБА_5 , і положила йому руки на груди, а ОСОБА_6 сказала: «Що ти оце робиш?». Тоді підійшов ОСОБА_7 він і до нього простягав руки, ногою махнув, але чи вдарив не бачила. Ще вона бачила жінку яку як сказали ОСОБА_21 вдарив ногою в живіт і як їй здалося визивали швидку допомогу. Також свідок зазначає, що ОСОБА_6 впав самостійно.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_22 , щодо яких останній безпосередньо суду показав, що 11.05.2017 р. близько 8 год. 30 хв. він проїздив повз базар в с.Іваньки Маньківського району і бачив там натовп людей і разом з ними ОСОБА_8 , самої події він не бачив, і вважає, що дані покази не підтверджують невинуватість ОСОБА_6 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки даний свідок був заявлений для виклику в судове засідання і допиту стороною захисту під час судового розгляду, усієї події від початку і до кінця він небачив, а лише підтвердив своїми показами факт події.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні повністю доведена прокурором та підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:
- витягом з форми внесення відомостей до єдиного реєстру досудового розслідування, відповідно до якого за заявою ОСОБА_4 внесено відповідні відомості (а.с.119,т.1);
- протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_4 , від 04.07.2017 року з доданими фототаблицями, згідно якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 пояснила та відтворила події, які мали місце 11.05.2017 р. о 8 год. 30 хв., а саме як ОСОБА_6 перебуваючи в центрі с.Іваньки Маньківського району наніс останній удар ногою в живіт (а.с. 126-129,т.1);
- протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 , від 04.07.2017 року з доданими фототаблицями, згідно якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 пояснив та відтворив події, які мали місце 11.05.2017 р. о 8 год. 30 хв., а саме як ОСОБА_6 перебуваючи в центрі с.Іваньки Маньківського району наніс останньому удар ногою в ногу та обливав водою ( а.с. 130-133, т.1);
- протоколом слідчого експерименту з потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від 18.07.2017 року, згідно якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 пояснила та відтворила події, які мали місце 11.05.2017 р. о 8 год. 30 хв., а саме як ОСОБА_6 перебуваючи в центрі с.Іваньки Маньківського району наніс останній удар ногою в живіт при чому ображав присутніх та потерпілу нецензурними словами та ображав органи місцевого самоврядування, що також підтвердив і потерпілий ОСОБА_5 ( а.с. 134-135, т.1);
- постановою про визнання предмету речовим доказом від 18.07.2017 року ( а.с.136,т.1);
Показання потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 а також свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини кримінального правопорушення, підтверджені доказами, дослідженими та оціненими судом та відповідають критеріям якості доказів.
Аналізуючи показання обвинуваченого щодо недоведеності його вини у вчиненні злочину суд дійшов висновку, що ці показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, достовірність яких сумнівів не викликає і дану позицію обвинуваченого суд вважає способом захисту обвинуваченого та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Згідно вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, вважає, що досліджені докази є допустимими.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У роз`ясненні п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, вказано про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Згідно рішення ЄСПЛ "Ушаков та Ушакова проти України" суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі №688/788/15-к, провадження №51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).
Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
У справі "Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" від 6 грудня 1988 pоку (п.146) Європейский Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, а обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява №25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».
Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroglu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність виключення із обвинувального акту, а саме із обвинувачення посилання, що ОСОБА_6 вчинив дані дії під час мітингу, немаючи відповідного дозволу на його проведення, оскільки під мітингом розуміється публічні збори для обговорення актуальних суспільних, політичних проблем і суттєвою особливістю мітингу є спрямованість до безпосередньої політичної дії.
Право громадян України на мирні збори гарантується ч. 1 ст. 39 Конституції України, згідно з якою вони «мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно повідомляються органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування».
Частиною 2 цієї статті встановлено, що «обмеження відносно реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і тільки в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою попередження безладів або злочинів, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей».
Статтею 64 Конституції визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина, а відповідно і право на мирні збори, не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених Основним Законом.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою 17.07.1997, гарантує кожній особі, окрім інших прав і свобод, право на свободу зборів і об`єднання.
Суд зазначає, що за характером, ціллю, місцем проведення розрізняють різні форми мирних зборів ( збори, мітинги, походи, демонстрації тощо), тобто передбачена можливість прояву мирних зборів у різних формах.
Із показів ОСОБА_6 вбачається, що він зазначає що повідомляв орган місцевого самоврядування про бажання провести обговорення доцільності створення ОТГ.
Проте суд не вважає, що подія яка відбулася 11.05.2017 р. біля 8 год. 30 хв. в центрі с.Іваньки Маньківського району Черкаської області під час, як зазначає обвинувачений, декламування власної думки по питанню доцільності створення ОТГ не відноситься до такого виду мирних зборів як мітинг.
Ураховуючи вищевикладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи із положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зокрема, в силу ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,за якою кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, приходить до наступного.
Так, ОСОБА_6 ,11 травня 2017 року, близько 08 год. 30 хв., в с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, в той час коли на площі проходила ринкова торгівля, під час декламування власної думки щодо об`єднання громад на території України, використовуючи гучномовець прийшов на узбіччя вулиці Ігоря Щербини, навпроти адміністративної будівлі сільської ради, де перебуваючи в громадському місці, ігноруючи елементарними нормами та правилами поведінки, моралі та добропристойності існуючих в суспільстві, незважаючи на похилий вік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка намагалась з`ясувати в останнього хто саме дозволив йому проведення на її думку мітингу, так як все повинно бути згідно дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті, він грубо порушуючи громадський порядок, що проявилося в зневажливому ставленні до оточуючих, став виражатись в адресу ОСОБА_4 , нецензурними словами, при цьому усвідомлюючи свої протиправні дії та діючи з прямим умислом, проявивши особливу зухвалість, яка виразилась у завданні ОСОБА_4 , одного удару ногою в область живота, після чого на неодноразові зауваження місцевих жителів, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , припинити протиправні дії не реагував, а навпаки знову таки використовуючи гучномовець, став ображати останніх нецензурними словами та при їх спробі, відвести ОСОБА_4 , став чинити їм фізичний опір, що виразилося у нанесенні удару ногою по нозі ОСОБА_5 , та обливанням водою і хапанням руками за одяг ОСОБА_7 , доки на місце події не прибули працівники поліції і дане правопорушення було припинено. Внаслідок чого ОСОБА_6 , своїми умисними діями грубо порушив громадський порядок та звичайний спокій громадян.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю , і вважає, що вина ОСОБА_6 , у вчиненому злочині повністю доведена в суді.
Мотиви призначення покарання.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить злочин вчинений обвинуваченим до злочину невеликої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України - це вчинення злочину до особи похилого віку.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.
Обвинувачений є особою, що вперше вчинила злочин, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , не обирався.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 550 (пятисот п"ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 9350 грн. в дохід держави.
Речові докази: 1 (один) компакт диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_4 , від 18.07.2017 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1