Справа №487/6320/19
Провадження №1-кс/487/6889/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
20.08.2019 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, посилаючись на те, що ним 18.07.2019 р. було надано до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області заяву про вчинення злочину. Листом начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 26.07.2019 р. йому було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим він звернувся із зазначеною скаргою, в якій просив зобов`язати посадових осіб Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, внести до ЄРДР відомості, зазначені в його заяві від 18.07.2019 р.
У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено у судовому засіданні 18.07.2019 р. ОСОБА_3 звернувся Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України, що полягає у завідомо неправдивому повідомленні останнім про злочин.
Листом начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 26.07.2019 р. скаржнику повідомлено про проведення за його зверненням перевірки та відсутності в зібраних матеріалах складу кримінального чи адміністративного правопорушення, неможливість відкриття кримінального провадження.
У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Законодавством передбачено, що бездіяльність слідчого, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник може оскаржити слідчому судді.
Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
В судовому засіданні встановлено, що дана скарга зумовлена перебуванням в провадженні Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області кримінального провадження №002243 за заявою ОСОБА_5 про вжиття заходів до ОСОБА_3 , який протягам тривалого часу погрожує заявнику вбивством. Скаржник вважає себе в зазначеному вище кримінальному провадженні підозрюваним, проте на час розгляду скарги про підозру його не повідомлено, досудове розслідування триває.
Як вбачається зі скарги та долучених до неї матеріалів ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_5 через неприязні стосунки завідомо неправдиво повідомлено про злочин, при цьому не зазначаючи на підтвердження жодних обґрунтованих та допустимих доказів.
Таким чином, начальник Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 при розгляді заяви ОСОБА_3 від 18.07.2019 р. діяв в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7