Справа №487/8433/19
Провадження №1-кс/487/8865/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000576 від 06.09.2019 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тузли Березанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого (разом не проживають), що має базову загальну середню освіту, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 року начальник відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчий зазначає, що в проваджені СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження № 0000576 від 06.09.2019 за підозрою ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України.

12.11.2019 р. о 17 год.50 хв. в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, затримано ОСОБА_5 .

12.11.2019 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просила про задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність існування ризиків. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт у нічний час.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що в проваджені СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0000576 від 06.09.2019 за підозрою ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений час та за невстановлених обставин ОСОБА_5 придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, з метою подальшого збуту.

Надалі, продовжуючи свою злочинну діяльність, на час підшукування покупців та досягнення домовленості щодо ціни та інших умов продажу вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_5 незаконно зберігав канабіс після його придбання за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 08.09.2019 року, близько 11 год.00 хв.. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перебування у приміщенні кухні, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, з корисливих мотивів, шляхом продажу за 250 грн., збув залегендованій особі на ім`я « ОСОБА_7 » паперовий згорток з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка, згідно висновку експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою (в перерахунку на суху речовину) 5,02 г.

За вказаним фактом слідчим відділенням Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000576 від 06.09.2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, з метою подальшого збуту.

В подальшому, повторно, на час підшукування покупців та досягнення домовленості щодо ціни та інших умов продажу вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_5 незаконно зберігав канабіс, після його придбання за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Надалі, 17.10.2019 близько 13 год.14 хв., ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, з корисливих мотивів, шляхом продажу за 300 грн., збув залегендованій особі на ім`я « ОСОБА_7 » паперовий згорток з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка, згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (в перерахунку на суху речовину) 3,155 г.

За вказаним фактом слідчим відділенням Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000661 від 12.11.2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку з наявністю підстав вважати, що кримінальні правопорушення вчинені однією особою прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури ОСОБА_8 12.11.2019 було прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень №0000576 та №0000661.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджують досліджені матеріали кримінального провадження: витягом з ЄРДР; рапортом ЧЧ Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду речей від 08.09.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; висновком експерта № 1415 від 13.09.2019; постановою про визнання речовим доказом; висновком експерта № 1682 від 24.10.2019; протоколом затримання ОСОБА_5 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу; постановою про проведення контролю за вчиненням злочину; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя критично оцінює доводи захисника та підозрюваного про необґрунтованість підозри, пред`явленої останньому, оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень; може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; маючи особисту зацікавленість може сховати або знищити складові частини, з яких вироблявся особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс; може вчинити інше кримінальне правопорушення; зважаючи на те, санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає, зокрема, конфіскацію майна, тому перебуваючи на волі, підозрюваний може здійснити відчуження майна яке він має.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_5 одружений, офіційно не працює, раніше не судимий.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і має міцні соціальні зв`язки, проте це не зменшує всіх, встановлених судом ризиків.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення ч.5 ст. 182 КПК України передбачають, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

З урахуванням викладеного, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, окрім вищевказаного, також враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , матеріальне становище підозрюваного.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40140 грн. (сорок тисяч сто сорок) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тузли Березанського району Миколаївської області підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» до 10.01.2020 року.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40140 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`зання:
- прибувати до службового кабінету начальника відділення СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за першою вимогою;
- не відлучатися за межі села Тузли Березанського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин кримінального правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 10.01.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1