Справа № 711/2835/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 02.01.2019 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м.Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх дітей, учасником бойових дій, депутатом, інвалідом, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 03.01.2018 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 18.07.2018 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі

- 25.03.2019 року Придніпровським районним судом м.Черкаси ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

01.01.2019, приблизно о 19.00 год. ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, що виразилося у тому, що маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою заздалегідь приготовленої «фомки» шляхом віджиму конструкції метало-пластикового вікна проник до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав ноутбук «Asus X552V (552vl-xx055d)», мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3S PRO» золотистого кольору, комп`ютерну мишку «ASUS WIRELESS WT415 90XB0170-BMU020», золоте кільце 585 проби 5,94 г., золоте кільце 585 проби 2,36 г., золоте кільце 585 проби 5,02 г, золоті сережки 585 проби 3,44 г, золотий кулон з зображенням ікони божої матері 585 проби 1,5 г, вартість вище вказаного майна згідно висновків експертів становила 20486,22 грн., двоє старт годинників вартістю 3400 грн., блютус гарнітуру вартістю 800 грн., кросівки «Nike» темно-синього кольору вартістю 1000 грн., флеш-носій на 32 Gb вартістю 165 грн. та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій матеріального збитку в сумі 25851 грн. 22 коп.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні. Щиро розкаюється в скоєному, просить суворо не карати та від дачі показів відмовився.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинуваченого від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має судимості за умисні злочини, не перебуває на обліках, характеризується посередньо та відповідну санкцію інкримінованої статті, думку сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого покарання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, позицію потерпілої суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення вищезазначеного виду покарання для виховання обвинуваченого.

Судом встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.03.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі за злочин, вчинений 12.10.2016 року. Оскільки злочин, за яким засуджується ОСОБА_4 , був ним вчинений до постановлення вищевказаного вироку, то суд вважає необхідним визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_6 до відповідача ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що згідно висновків судово-товарознавчих експертиз сума матеріальної шкоди за викрадені речі потерпілої становить 25851 грн. 21 коп., а тому саме в цьому розмірі підлягає до задоволення цивільний позов в матеріальній частині.

При вирішенні питання про часткове задоволення цивільного позову потерпілої в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_5 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 було заподіяно моральну шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, оскільки суд дійшов висновку, що сума моральної шкоди в розмірі 10000 грн. є співрозмірною, справедливою і розумною.

Речові докази по справі відсутні.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 2288,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком, та за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2019 року - визначити остаточне покарання у виді 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту по вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2019 року - 04 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 2288,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 за завдану матеріальну шкоду 25851 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну грн.) 22 коп. та завдану моральну шкоду 10000 (десять тисяч) грн., всього 35851 (тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну) грн. 22 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1