Провадження № 11-сс/4808/270/19
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 вересня 2019 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову слідчого від 27.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0001987 від 19.05.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1,4 ст. 358 та ч.1 ст. 365-2 КК -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_8 щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 27.03.2019 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час досудового розслідування органом досудового розслідування не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність в діянні складу кримінального правопорушення, слідчим було прийнято вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог КПК, а тому враховуючи все вище перелічене у сукупності, слідчий суддя вважав, що сама по собі незгода із постановленим процесуальним рішенням слідчого не є підставою для задоволення його скарги.

В поданій АС ОСОБА_8 оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з тим, що слідчий суддя виніс неправомірне рішення. Вважає, що слідчим суддею не досліджено та не встановлено, що невжиті органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. Також вказує, що необґрунтованість висновків, які містяться в постанові про закриття кримінального провадження щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та завчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину або відсутності події злочину, слугували прийняттю ним незаконної постанови.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження від 27.03.2019 року та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Заслухавши доповідь ОСОБА_3 , пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав подану АС з доповненнями, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи АС ОСОБА_8 , просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали справи, які надійшли з Івано-Франківського міського суду, а також ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, наданих прокурором для огляду під час апеляційного розгляду, з`ясувавши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався. Строк на апеляційне оскарження, про що просить апелянтом не пропущено, оскільки, як правильно зазначено ним в АС, про зміст ухвали слідчого судді ОСОБА_8 стало відомо тільки 21.09.2019 року, а тому він не пропустив строк на подання апеляційної скарги.

Старшим слідчим слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 21.03.2019р. винесено постанову про закриття кримінального провадження №120 1987, відомості про яке 19.05.2016р.. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 365-3 та ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК у мотивувальній частині ухвали повинні бути зазначені встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, з яких суд виходив при постановленні ухвали. Слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався. Згідно ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, доводи апеляційної скарги про неповноту і передчасність та необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження, є слушними та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів судової справи та матеріалів кримінального провадження, що зазначеною постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 27.03.2019р. кримінальне провадження, відомості про яке 19.05.2016р.. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 365-3 та ч. 1 ст. 358 КК закрито, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, слідчий, закриваючи кримінальне провадження, у вказаній постанові не навів усіх доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження та не дав їм належної правової оцінки.

Крім цього, слідчий у постанові про закриття кримінального провадження не дав оцінку Листу Міністерства юстиції України від 20.08.2015 року, адресованого ОСОБА_8 за його заявою.

Колегія суддів звертає увагу також і на те, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчий повинен конкретизувати в діях якої особи відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 365-3 та ч. 1 ст. 358 КК та вказати, які саме ознаки кримінального правопорушення та їх елементи (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона) відсутні в її діях в даному випадку.

Таким чином, зміст постанови про закриття кримінального провадження носить суперечливий характер, оскільки не зрозуміло, з яких підстав закрив провадження у справі. Так, у мотивувальній частині постанови слідчий фактично прийшов до іншого висновку, а саме про відсутність самої події кримінальних правопорушень, а в той же час в резолютивній частині вказаної постанови, зробив висновок, що він провадження закрив у зв`язку з відсутністю складу цього злочину, при цьому не зазначивши в яких саме осіб або особи він відсутній.

Таким чином, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення.

Так, як вказані недоліки досудового розслідування залишилися поза увагою слідчого судді при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, тому ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги підлягає скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, згідно з вимогами ч. 4 ст. 407 КПК.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за таких підстав закриття кримінального провадження є незаконним та необґрунтованим. З урахуванням вищевикладеного, АС ОСОБА_8 слід задовольнити. Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,?

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13 вересня 2019 року про відмову в задоволенні його скарги, на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 , подану на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити. Скасувати постанову старшого слідчого від 27.03.2019 року про закриття кримінального провадження №0001987 від 19.05.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1,4 ст. 358 та ч.1 ст. 365-2 КК. Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5