Ухвала
Іменем України
09 грудня 2019 р.

м. Київ
справа № 159/2244/17
провадження № 51- 985 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року щодо нього,
установив:
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 травня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 12 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року вказаний вирок змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 12 квітня 2017 року по 28 листопада 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 листопада 2019 року вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року залишено без зміни, а касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_4 та касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 без задоволення.
Засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо нього, звернувся до суду касаційної інстанції з повторною касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення змінити.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд уважає, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк для усунення недоліків з таких підстав.
Зі змісту положень статей 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку судових рішень, які були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою.
Виходячи із зазначеного, враховуючи, що постановою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року прийнято рішення по суті касаційних вимог, Суд приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення у даному конкретному випадку перевірені судом касаційної інстанції, та не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге, оскільки засуджений ОСОБА_4 у повному обсязі використав своє право на касаційне оскарження судових рішень, був присутнім у судовому засіданні під час ухвалення постанови касаційного суду.
Одночасно зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що вона подається у порядку ст. 459 КПК України, тобто, по суті може бути заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
В ч. 2 ст. 459 КПК України визначено, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого, зазначаються: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Положеннями ч. 1 ст. 461 КПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Вищезазначених норм закону засудженим не дотримано, оскільки зі змісту поданої ОСОБА_4 касаційної скарги (заяви про перегляд за нововиявленими обставинами) неможливо встановити, коли саме він дізнався про обставини, що стали підставою для звернення до касаційного суду з касаційною скаргою (заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами). Також касаційна скарга (заява про перегляд за нововиявленими обставинами) засудженого не містить посилань на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та відповідного їх обґрунтування, з огляду на положення ст. 459, ч. 2 ст. 462 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 не враховано, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Касаційна скарга (заява засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення) не містить вимог до касаційного суду, які б узгоджувалися з його повноваженнями за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами відповідно до положень ст. 467 КПК України.
ОСОБА_4 необхідно визначитися, з касаційною скаргою чи з заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами він звертається до Верховного Суду, оскільки такі протиріччя позбавляють суд касаційної інстанції вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 464 та ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу (заяву про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами) подано без додержання вимог, передбачених статтями 427, 462 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги (заяви про перегляд за нововиявленими обставинами) без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги (заяви про перегляд за нововиявленими обставинами), та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу (заяву про перегляд за нововиявленими обставинами).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 (заяву про перегляд за нововиявленими обставинами) на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги (заяви про перегляд за нововиявленими обставинами) п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу (заяву про перегляд за нововиявленими обставинами) буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3