Постанова
Іменем України

2 жовтня 2019 року
м. Київ

справа № 761/11248/17
провадження № 51-3732км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 25 жовтня 2013 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_6 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 4 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами, поданою в інтересах ОСОБА_5 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК).
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_6 23 травня 2019 року подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали, але не пізніше 24 червня 2019 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 25 червня 2019 року на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що у визначений судом строк захисник ОСОБА_6 не подав апеляційної скарги, яка б відповідала вимогам КПК.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на обмеження у доступі до правосуддя, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Вимоги скарги захисник обгрунтовує тим, що копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху відповідно до інформації з сайту Укрпошти була вручена 19 червня 2019 року за довіреністю, а доповнення до апеляційної скарги подано ОСОБА_6 1 липня 2019 року. Останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги було 1 липня 2019 року, оскільки 10-й день встановленого судом апеляційної інстанції строку припадав на вихідний день. Строк для усунення недоліків апеляційної скарги захисником дотримано, проте апеляційний суд до його спливу постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги. Водночас встановлення судом граничного строку для усунення недоліків «не пізніше 24 червня 2019 року» ОСОБА_6 вважає порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, на думку адвоката, залишаючи апеляційну скаргу без руху з підстав, зазначених в ухвалі від 12 червня 2019 року, апеляційний суд здійснив правову оцінку доводів та обґрунтувань, викладених у апеляційній скарзі, не маючи на це повноважень на стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Частиною 1 ст. 412 КПКпередбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є ті, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Статтею 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За нормами ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Зокрема, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При цьому, якщо апеляційний суд дійде висновку, що особа не усунула недоліків апеляційної скарги в установлений строк, то рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги має містити мотиви і обґрунтування його постановлення.
У такому випадку суд, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги у зв`язку з неусуненням недоліків у встановлений строк, мав би врахувати, чи отримала особа копію ухвали, за якою апеляційну скаргу залишено без руху, та чи вчиняла ця особа дії з метою усунення недоліків поданої апеляційної скарги в установлений для цього строк.
Проте апеляційний суд, приймаючи рішення щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , не врахував зазначених вимог закону та свого рішення щодо повернення апеляційної скарги на підставі ч. 3 ст. 399 КПК належним чином не мотивував з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року залишено без руху та надано 10-денний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали, але не пізніше 24 червня 2019 року. 13 червня 2019 року копія зазначеної ухвали була направлена ОСОБА_6 , а відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення 19 червня 2019 року вручена за довіреністю.
Отже, останній день строку на усунення недоліків апеляційної скарги для захисника ОСОБА_6 припав на 29 червня 2019 року, який був неробочим, а тому відповідно до приписів ч. 7 ст. 115 КПК останнім днем для подачі особою виправленої апеляційної скарги слід було вважати наступний за ним робочий день, а саме 1 липня 2019 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року зазначену апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
Мотивуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 399 КПК констатував неусунення в установлений строк недоліків апеляційної скарги.
Також апеляційний суд не врахував вимоги закону, що строк подачі апеляційної скарги на усунення недоліків обчислюється з дня отримання особою ухвали про залишення поданої апеляційної скарги без руху.
На виконання ухвали апеляційного суду від 12 червня 2019 року ОСОБА_6 1 липня 2019 року подав доповнення до апеляційної скарги.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний суд зробив передчасний висновок про те, що захисник не усунув у встановлений строк недоліків, зазначених в ухвалі від 12 червня 2019 року.
Крім того, за змістом ч. 1 ст. 399 КПК суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій визначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Разом з тим встановлення апеляційним судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху конкретної дати, не пізніше якої необхідно усунути недоліки, не передбачено законом.
Таким чином, під час розгляду провадження суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене та ухвалити обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року про повернення апеляційної скаргискасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3