УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "23" вересня 2019 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000035 від 15.07.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 218-1, ст. 219 КК України,-

встановив:

до слідчого судді надійшло клопотання прокурора в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000035 від 15.07.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 218-1, ст. 219 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів та можливість їх вилучення (здійснення виїмки), а саме копій по справі № 31/299-50/31 у ІНФОРМАЦІЯ_1 що зберігається, за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор подав до суду заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі та задовольнити з викладених в ньому підстав.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та долучені до нього документи, дійшов до такого висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу.

На підставі ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

В ході судового розгляду встановлено, що прокурор не довів значення речей і документів до яких просить тимчасовий доступ, для встановлення обставин у кримінальному провадженні; та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та не надав обґрунтування необхідності проведення вказаної слідчої дії.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю.

Керуючись ст.ст. 131-132, 159-166, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000035 від 15.07.2016 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 218-1, ст. 219 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя