Справа № 127/3276/19
Провадження № 1-кп/127/96/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
представник служби у справах дітей Тиврівської РДА ОСОБА_13 ,
представник служби у справах дітей ВМР ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про які внесені 14 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003287 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красне, Тиврівського району, Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.02.2019 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
-10.04.2019 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
-12.07.2019 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Черемошне, Тиврівського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Черемошне, Тиврівського району, Вінницької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-02.11.2018 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,104 КК України від відбування покарання звільненого із іспитовим терміном на 2 роки;
-14.02.2019 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майн;
-10.04.2019 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
-12.07.2019 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2018 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , в ніч з 12.08.2018 року на 13.08.2018 року, точного часу судовим слідством не встановлено, разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились біля будинку АДРЕСА_4 , де побачили на території вищевказаного домоволодіння, що огороджене парканом, велосипед марки «Corrado», що належить ОСОБА_15 . В цей час у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_16 через хвіртку, шляхом підбору кодового паролю до замка, проникли на територію домоволодіння та, дотримуючись завчасно обумовленого спільного злочинного задуму, ОСОБА_17 підійшов до підсобного приміщення, біля якого знаходився велосипед, та взявши його вивіз з території домоволодіння.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_17 та ОСОБА_5 завдали ОСОБА_15 , відповідно до висновку експерта № 599/18-21, матеріальної шкоди на загальну суму 2728 гривень.
Крім цього, не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_5 , разом із своїми знайомими, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 10.12.2018 року о 23.00 год., проходили біля ресторану «Першотравневий», що на території Вінницького міського парку культури та відпочинку ім. Горького. В цей час, вони побачили раніше невідомого чоловіка - ОСОБА_12 , в якого на плечі була сумка. Неповнолітній ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_18 та ОСОБА_19 відкрито заволодіти у незнайомого ОСОБА_12 сумочкою із її вмістом, на що ОСОБА_20 та ОСОБА_17 погодились.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , підійшовши до ОСОБА_12 , кулаком правої руки наніс йому два удари в обличчя. Після чого, дотримуючись завчасно обумовленого спільного злочинного задуму, ОСОБА_20 та ОСОБА_17 підбігли до ОСОБА_12 і також почали наносити удари кулаками по тілу. В результаті чого, ОСОБА_12 впав на землю, потягши за собою неповнолітнього ОСОБА_5 , а ОСОБА_20 та ОСОБА_17 ногами продовжили наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_12 .
Подавивши волю до спротиву ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_5 , підібрали майно останнього, а саме: матерчату сумку, яка не представляє матеріальної цінності, в середині якої знаходились мобільний телефон «Самсунг JT-S5610» імеі: НОМЕР_1 , зарядний пристрій до мобільного телефону «Самсунг JT-S5610», зарядний пристрій до тюнера «Т2» «LORNOT Т2-10», нічний ліхтарик марки «YAJIA YJ-1898», лампочка фірми «MAXUS», гаманець, який матеріальної цінності не становить, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 250 грн., та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 34 від 22.01.2019 внаслідок незаконних дій ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_5 у потерпілого ОСОБА_12 наявні тілесні ушкодження: садна обличчя, шиї, задньої поверхні грудної клітки, синець поперекової ділянки, синець з набряком ділянки між фалангового суглобу 1-го пальця лівої руки, що належать до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта №459-463/19-21 від 24.01.2019 року встановлено вартість викраденого майна, станом на момент вчинення кримінального правопорушення а саме: мобільний телефон «Самсунг JT-S5610» вартістю 454 грн., нічний ліхтарик марки «УАЛА YJ-1898», вартістю 37 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону «Самсунг», вартістю 59,60 грн.; вартість лампочки фірми «MAXUS» та зарядного пристрою до тюнера «Т2» «LORNOT Т2-10» встановити не представилось можливим.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_20 , ОСОБА_17 та ОСОБА_5 завдали ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 800,60 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміновані діяння. Просив суд суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння. Просив суд суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння. Просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті йому було заподіяно тілесні ушкодження та завдано матеріальних збитків. Окрім того, потерпілий в судовому засіданні заявлений цивільний позов до обвинувачених про відшкодування моральної шкоди завданої злочином підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав викладених в ньому, при цьому зауважив, що ОСОБА_6 в добровільному порядку частково відшкодував йому моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.
Потерпіла ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву в якій просила суд провести судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 без її участі. Претензій морального та матеріального характеру до останніх не має. При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 потерпіла поклалась на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Також судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та потерпілого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених.
Аналізуючи та оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинів доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_21 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище; за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_22 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище; за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67, 103 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_7 житель с. Черемошне, Тиврівського району, Вінницької області. За період проживання на території Черемошненської сільської ради характеризується негативно. Проживає разом з опікуном ОСОБА_23 та її сім`єю. У виконком сільської ради неодноразово поступали скарги на поведінку ОСОБА_7 за крадіжку особистого майна громадян. В даний час ОСОБА_7 не працює та не навчається.
Згідно довідки КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», вих. №20/147 від 15.01.2019 року, ОСОБА_7 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія», вих. №71 від 10.01.2019 року, ОСОБА_7 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно досудової доповіді Тиврівського районного відділу філі державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, вих. №42/19/538-19 від 06.03.2019 року щодо ОСОБА_7 вбачається, що ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий. Відповідно до висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
З вимоги про судимість від 11.12.2018 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме Тиврівським районним судом Вінницької області від 02.11.2018 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 після постановлення вищезгаданого вироку неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується відповідними копіями обвинувальних вироків щодо ОСОБА_7 . Востаннє, ОСОБА_7 засуджено вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із іспитовим строком 2 роки призначено до самостійного виконання.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив нові умисні корисливі тяжкі злочини за попередньою змовою групою осіб; за місцем проживання характеризується негативно; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся; згідно висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк ОСОБА_7 може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), а відтак застосування до останнього соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_7 повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 на даний час засуджений та відбуває покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року та вчинив злочини до постановлення вказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений Тиврівським районним судом Вінницької області від 02.11.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування вказаного покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, в ніч з 12.08.2018 року на 13.08.2018 року, тобто до постановлення вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2018 року, що є підставою для застосування вимог ч. 4 ст. 70 КК України та прийняття судом рішення про самостійне виконання вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2018 року щодо ОСОБА_7 .
Крім того, суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 11.12.2018 року по дату набрання вироком законної сили.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_5 житель с. Черемошне, Тиврівського району, Вінницької області. За період проживання на території Черемошненської сільської ради характеризується негативно. Повагою в однолітків не користується. У виконком сільської ради неодноразово поступали скарги на поведінку ОСОБА_5 за крадіжку особистого майна громадян. В даний час ОСОБА_5 не працює та не навчається.
Згідно характеристики ЗОШ І-ІІ ступенів с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_5 навчався у вищевказаній школі з 3 по 9 клас. Оволодів навчальним матеріалом на початковому рівні. Навчався в міру своїх сил. Мав здібності та інтерес до уроків фізичної культури. На уроках був не активний, не систематично виконував домашні завдання. Часто пропускав уроки без поважних причин. Активної участі у громадському житті школи не брав. Батьки не приділяли належну увагу вихованню сина.
Згідно довідки Тиврівської ЦРЛ, вих. №1067 від 24.09.2019 року, ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно довідки КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», вих. №20/172 від 16.01.2019 року, ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія», вих. №73 від 10.01.2019 року, ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до листа Тиврівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, вих. № 01-19/383 від 21.09.2018 року вбачається, що з липня 2012 року на обліку сімей у складних життєвих обставинах по причині малозабезпеченості, належних соціально-побутових умов проживання перебуває сімя ОСОБА_8 в с. Черемошне. До складу її сімї входить її неповнолітній син ОСОБА_5 З грудня 2013 року по квітень 2014 року сімя перебувала під соціальним супроводом, однак супровід було припинено з негативним результатом через невиконання умов договору супроводу. На сьогоднішній день батьки відмовляються від співпраці з фахівцями соціальних служб.
Згідно досудової доповіді Тиврівського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, вих. №42/19/539-19 від 06.03.2019 року щодо ОСОБА_5 вбачається, що ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній. Відповідно до висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства в тому числі окремих осіб.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Востаннє, вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий; вчинив нові умисні корисливі тяжкі злочини за попередньою змовою групою осіб будучи неповнолітнім; за місцем проживання характеризується негативно; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 на даний час засуджений та відбуває покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року та вчинив злочини до постановлення вказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Крім того, суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 11.12.2018 року по дату набрання вироком законної сили.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_6 житель с. Черемошне, Тиврівського району, Вінницької області. За період проживання на території Черемошненської сільської ради характеризується посередньо. Нарікань та скарг на його адресу у виконком сільської ради не поступало. В даний час ОСОБА_5 не працює та не навчається.
Згідно довідки Тиврівської ЦРЛ, вих. №82 від 17.01.2019 року, ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно довідки КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», вих. №20/154 від 15.01.2019 року, ОСОБА_6 на обліку у вказаному закладі не перебуває. Однак, перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація з 26.04.2017 року по 11.05.2017 року з діагнозом: «Резидуальна енфацелопатія, лівобічний спастичний геміпарез з порушенням мілкої моторики в руці, гіпотрофією м`язів кінцівок та укороченням. Контактури лівого ліктьового та гомілковостопного суглобів».
Відповідно до посвідчення, Серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_6 отримував державну соціальну допомогу, як дитина інвалід.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія», вих. №72 від 10.01.2019 року, ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку у вказано закладі не перебуває.
Згідно досудової доповіді Тиврівського районного відділу філі державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, вих. №42/19/537-19 від 06.03.2019 року щодо ОСОБА_6 вбачається, що ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній. Відповідно до висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства в тому числі окремих осіб.
Згідно довідки про судимість від 11.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий; вчинив умисний корисливий тяжкий злочин за попередньою змовою групою осіб; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; частково відшкодував потерпілому завдану шкоду; вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Крім того, суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 11.12.2018 року по дату набрання вироком законної сили.
Разом з тим, суд враховуючи, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, вперше притягується до кримінальної відповідальності, частково відшкодував потерпілому шкоду, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди в сумі 75000,00 гривень, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.
Потерпілий ОСОБА_12 на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначив, що внаслідок протиправних дій обвинувачених, що пов`язані із заподіянням матеріальної шкоди, а також шкоди здоров`ю. Внаслідок чого потерпілий зазнав моральних страждань, які знайшли свій прояв у відчутті постійної тривоги, що злочинці можуть знову зустріти його на дорозі та побити, проникнути до його оселі. Крім того, внаслідок побиття його ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , пошкодили його зубні протези, внаслідок чого, він до цього часу щоденно страждає, оскільки позбавлений елементарної (фізіологічної) можливості повноцінно харчуватися при цьому відчуваючи фізичний біль та моральний дискомфорт під час вживання їжі. Встановити зубні протези він не може, через фінансову неспроможність, оскільки єдиним джерелом існування є лише мізерна пенсія. Таким чином, в силу існуючих життєвих обставин та віку, він позбавлений можливості розраховувати на будь-яку сторонню підтримку і допомогу та змушений пристосовуватись до негативних умов свого подальшого існування.
Зазначене переконує суд у тому, що потерпілий ОСОБА_12 у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, зазнав моральних страждань, що зумовлює висновок суду про заподіяння потерпілому моральної шкоди.
У співставленні з наведеними нормативними актами, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням показів обвинуваченого та потерпілих, суд вважає за необхідне і достатнє частково задовольнити позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
В той же час судом враховано, що ОСОБА_6 в добровільному порядку до постановлення вказаного вироку, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, що підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілого.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта №459-463/19-21 від 24.01.2019 року становить 1144,00 грн. Крім того, з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в рівних частинах слід стягнути 572,00 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи №5997/18-21 від 16.11.2018 року.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 103, 70, 72, 185, 186 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та покарання призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.12.2018 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з дати набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 у покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.07.2019 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з підстав ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.12.2018 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з дати набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, залишити без змін.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.12.2018 року до 12.12.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби за місцем проживання, звільнивши його з-під варти з зали суду негайно.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_2 , в якому він проживає без дозволу суду, у нічний період доби, з 22.00 години до 06.00 години наступної доби;
3. Повідомляти суд про зміну місяця свого проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 10000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 5000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 10000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнути в рівних частинах із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №459-463/19-21 від 24.01.2019 року в сумі 1144,00 грн.
Стягнути в рівних частинах із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №5997/18-21 від 16.11.2018 року в сумі 1716,00 грн.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2018 року (№127/31892/18) про накладення арешту, скасувати.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2018 року (№127/31908/18) про накладення арешту, скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні №0003287, а саме:
- велосипед марки «Корадо», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_15 , залишити у власності останньої;
- мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-S5610» в корпусі сріблястого кольору та зарядний пристрій до мобільного телефону марки «SAMSUNG GT-S5610», які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , залишити у власності останнього;
- гаманець чоловічий чорного кольору в середині якого знаходиться фотокартка ОСОБА_12 також у інших кишенях знаходяться клаптики паперу на яких містяться записи з номерами телефонів. У кишені для монет знаходиться металева кругла підвіска жовтого кольору з лицьової сторони якої міститься напис «Талисман Доминика УЄББА полинний магнитний» з зворотної сторони міститься зображення ока. Візитки про проведення ремонтних робіт, візитка аптеки та інші папери, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , залишити у власності останнього;
- 1 банкноту номіналом 100 гривень серія/номер МГ 8685514, 1 банкноту номіналом 100 гривень серія/номер МГ 9269447, 1 банкноту номіналом 20 гривень серія/номер ЕА 9406918, 2 банкноти номіналом 5 гривень серія/номер УГ 8125371, УА 4946769, 3 банкноти номіналом 2 гривні серія/номер ПГ 9047042, СЄ 9240647, СЗ 2071872, 8 банкнот номіналом 1 гривня серія/номер ПГ 6313263, УИ 1098334, УК 1739382, ПИ 7434737, УА 1565593, СЖ 0720835, СГ 1160378, ТЗ 7259677, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , залишити у власності останнього;
- портфель сірого кольору в середині якого знаходиться портативна колонка чорного кольору, які передано до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути законному власнику або володільцю;
- пластикова банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_3 , пластикова банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_4 , пластикова банківська картка «А-банк» № НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серія/номер НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , ідентифікаційний код виданий на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон «Нокіа», імеі: НОМЕР_7 , сім картка мобільного оператора «Київстар», які передано до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути законному власнику або володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: