Справа № 372/2027/19
Провадження № 1-кп-183/19
В И Р О К
іменем України

21 червня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016 від 14.10.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, одруженого, працюючого фізичною особою - підприємцем, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 166 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2018 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, разом із малолітньою дочкою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на сидінні попереду нього, рухався на мопеді моделі «МТ125Т-16» без реєстраційних номерних знаків, автодорогою по вулиці Шевченка від автодороги сполученням село Старі Безрадичі місто Обухів, в напрямку до центру села Тарасівка, Обухівського району, Київської області.

Проїжджаючи поблизу домоволодіння №44 по вище зазначеній вулиці, ОСОБА_6 в порушення вимог пункту 2.9. г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху) відповідно до якого «Водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчанню водінню у відповідності з вимогами розділу 24 даних Правил», злісно не виконуючи вимоги ст.150 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що «батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток», під час руху на мопеді моделі «МТ125Т-16» без реєстраційних номерних знаків, передав кермо своїй малолітній доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, не обрала безпечну швидкість свого руху, і під час роз`їзду із зустрічним автомобілем, втратила керованість транспортним засобом, виїхала на праве по напрямку руху узбіччя і допустила наїзд на перешкоду, трубу, що знаходилася поблизу зазначеного домоволодіння.

У результаті вказаної події малолітня ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження з якими була госпіталізована до Обухівської ЦРЛ.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 17.04.2019 встановлено, що у малолітньої ОСОБА_7 , 2010 року народження, згідно наданої медичної документації виявленні тілесні ушкодження у вигляді геморагічного забою головного мозку, коми 1ст. багато уламкового перелому кісток склепіння і основи черепа, перелому правої ключиці, перелому 9-го ребра справа, правобічного після травматичного перфоративного середнього отиту, численних саден тіла та тулуба. Виявленні тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою травмуючою поверхнею і за ступенем тяжкості відносяться: комплекс ушкоджень в області голови до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння; перелом правої ключиці, 9-го ребра справа до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу; інші окремо взяті ушкодження до легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин вказаних в ухвалі від 01.11.2018 року та можуть знаходитись в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 13.10.2018 року.

Тим самим, ОСОБА_6 , порушив «Конвенцію про права дитини» від 20.11.1989 , Ратифікована Україною 27.02.1991, КШС (ст. ст. 128, 131, 132, 142. 143) та Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001.

Дії ОСОБА_6 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням вказаної події та настанням наслідків у вигляді отримання малолітньою потерпілою ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ст. 166 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у злісному невиконанні обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

В підготовчому судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої та обвинувачений просили затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Прокурор і захисник підтримали.

Судом встановлено, що 21 червня 2019 року між законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з угодою обвинувачений та законний представник неповнолітньої потерпілої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 166 КК України та узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 у виді двох років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та законний представник неповнолітньої потерпілої підтвердили факт укладання угоди, просили затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити обвинуваченому визначене угодою покарання. Прокурор проти затвердження угоди та призначення передбаченого нею покарання не заперечував. Захисник підтримав.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченими є можливим, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Крім того судом встановлено, що обвинувачений та законний представник неповнолітньої потерпілої розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з законним представником неповнолітньої потерпілої угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення законного представника неповнолітньої потерпілої та обвинуваченого відповідають вимогам КПК України та КК України, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_6 вчинив злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, ці дії слід кваліфікувати за ст. 166 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про примирення.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Згідно ст.100 КПК України речові докази мопед, що зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Обухівського ВП ГУ НП у Київській області, слід повернути ОСОБА_6 як законному володільцеві, медичну документацію, що зберігається в кімнаті речових доказів Обухівського ВП ГУ НП у Київській області, слід повернути ОСОБА_4 як законному володільцеві, диск із відеозаписом слідчої дії слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , укладену 21 червня 2019 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 166 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Обухівський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 3000 гривень 10 копійок.

Речові докази - транспортний засіб - мопед моделі «МТ125Т-16» без реєстраційних номерних знаків повернути ОСОБА_6 ; медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 4401, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 64125/105184, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 185187, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 190160, медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 №. 1829675, рентгенівський знімок ОСОБА_7 , диск «Artex DVD-R» повернути ОСОБА_4 ; оптичний носій інформації диск «Verbatim DVD-R 4,7 GB», з інформацією в електронному вигляді (слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 від 04.04.2019 року) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1