Справа № 169/214/18
Провадження № 1-кп/169/20/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Борки Камінь-Каширського району Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 шляхом вільного доступу з корисливих мотивів, знаходячись на території приватного фермерського господарства «Відродження Ружин», що по вул.Фермерська, 1, в с. Ружин Турійського району Волинської області, таємно викрав із складу належні власнику вказаного господарства ОСОБА_4 два мішки комбікорму загальною вагою 90 кілограмів, вартістю 9 гривень 00 копійок за 1 кілограм, на загальну суму 810 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 15 лютого 2018 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 шляхом вільного доступу з корисливих мотивів, знаходячись на території приватного фермерського господарства «Відродження Ружин», що по вул.Фермерська, 1, в с. Ружин Турійського району Волинської області, таємно повторно викрав із складу належні власнику вказаного господарства ОСОБА_4 чотири мішки комбікорму загальною вагою 180 кілограмів, вартістю 9 гривень 00 копійок за 1 кілограм, на загальну суму 1620 гривень 00 копійок, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 28 лютого 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України.

Слідчим 18 березня 2018 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який 19 березня 2018 року затверджено прокурором та надіслано до суду.

19 березня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілому злочинами майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк один рік, а за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці. На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначається остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік три місяці зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. Підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочином потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до підозрюваного не має, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк один рік та у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці передбачені відповідно санкціями частини 1 статті 185 КК України та частини 2 статті 185 КК України. Передбачено статтею 70 КК України й призначення за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк один рік три місяці зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачень, щодо кожного з яких він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 березня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання:

- за частиною 1 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за частиною 2 статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці.

На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік три місяці.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме, чотири мішки із синтетичного волокна білого кольору, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, - повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий