У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000451

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5

на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 липня 2019 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка Миколаївської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 липня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.06.2018 р. до 02.07.2018 р.

Арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 02.07.2018 р. на автомобіль марки «MERCEDES» C 200 сірого кольору, державні знаки BG НОМЕР_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в республіці Болгарія, на ім`я ОСОБА_9 - скасовано.

Вирішено питання про речові докази.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вказує на те, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що вирок не відповідає вимогам ст.ст. 356-358, 368, 370, 374 КПК України.

Посилається на те, що матеріалами кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 перевозили потерпілого ОСОБА_11 від будинку № 168 по вул. Юрія Тимошенка в смт. Казанка в багажнику автомобіля «Мерседес-Бенц» до лісосмуги акації, що знаходиться близько 120 метрів від вул. Сергія Алхімова у смт. Казанка.

Звертає увагу на те, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 76 від 30.08.2018 р. тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_11 наявні на правій стороні. Це свідчить про те, що тілесні ушкодження наносилися лівою рукою, а лівшою є ОСОБА_8 .

Наводить зміст судово-медичної експертизи № 76 від 30.08.2018 р., у зв`язку із чим, на думку апелянта, є необхідність допиту судово-медичного експерта у судовому засіданні. Але, судом першої інстанції проігноровано його клопотання про допит судово-медичного експерта.

Зазначає про те, що суддя ОСОБА_12 у порушення вимог ч.1 ст. 76 КПК України розглядала дане кримінальне провадження, оскільки під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні приймала у ньому участь та 18.09.2018 р. постановила ухвалу у справі № 478/1409/18 (провадження № 1-кс/478/249/2018) за скаргою адвоката ОСОБА_5 .

Узагальнений виклад заперечень прокурора Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_13 на апеляційну скаргу.

Прокурор вказує на те, що вирок є законним, обгрунтованним та вмотивованим. Вина обвинуваченого доведена повністю доказами. Вважає наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта необґрунтованими. На думку апелянта, відсутні підстави для допиту судом судово-медичного експерта, а також були відсутні підстави для відводу судді ОСОБА_12 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

29 червня 2018 року, близько 22 години, точного часу під час судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кімнати будинку на території домоволодіння ОСОБА_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту між ним та ОСОБА_11 на грунті раніше виниклих неприязних відносин, діючи умисно, маючи умисел на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, наніс останньому два удари кулаком в область скронево-виличної частини голови справа, внаслідок чого ОСОБА_11 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: садна в правій виличній ділянці, крововиливу в м`які тканини правої скроневої області, субдуральної гематоми в правій скроневій ділянці об`ємом приблизно 70 мл. Внаслідок здавлення головного мозку травматичною субдуральною гематомою настала смерть ОСОБА_11 .

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. Його дії кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Мотивування судового рішення передбачає, що кожний доречний і важливий аргумент сторони кримінального провадження повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Однак, при ухваленні вироку зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КПК України, повністю доведена.

Між тим, як видно з вироку, обвинувачений під час судового розгляду вину свою у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що наніс ОСОБА_11 лише два удари долонею в область обличчя. Зі змісту показань обвинуваченого вбачається, що у результаті цих ударів не могла настати смерть ОСОБА_11 .

Але, суд першої інстанції не спростував такі аргументи обвинуваченого та не зазначив у вироку, чому з ними не погоджується.

Визнаючи ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, суд першої інстанції обмежився лише посиланням на зміст доказів, але ці докази не проаналізував та не навів мотивів на спростовування доводів обвинуваченого.

Згідно протоколу огляду місця події від 30.06.2019 р. труп ОСОБА_15 виявлено на території лісосмуги, яка знаходиться близько 120 метрів від вул. С. Алхімова в смт. Казанка. Це свідчить про те, що труп ОСОБА_15 виявлено у зовсім в іншому місці, ніж де за версією обвинувачення ОСОБА_6 наніс удари ОСОБА_11 - АДРЕСА_2 .

Даній обставині суд першої інстанції не надав оцінки у вироку.

Аналізуючи обставини кримінального провадження, суд вбачає, що судом першої інстанції не з`ясовано, як саме розвивалися події після нанесення ударів обвинуваченим ОСОБА_6 ОСОБА_11 . Обвинувачений ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 суду першої інстанції надали показання, в яких вони пояснили про обставини спричинення ударів обвинуваченим ОСОБА_6 ОСОБА_11 . Але, про події, які відбувалися у подальшому, вони не допитані. Не з`ясовано у них, яким саме чином труп ОСОБА_11 опинився у лісосмузі. Такі обставини кримінального провадження мають важливе значення для прийняття судом законного та обґрунтованого судового рішення, але вони судом першої інстанції не з`ясовані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції об`єктивно не з`ясовані обставини кримінального провадження на підставі досліджених доказів, що свідчить про необґрунтованість судового рішення.

Крім того, судом першої інстанції не наведено мотивів, з яких він дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, а саме не спростував версію обвинуваченого ОСОБА_6 про його невинуватість, а також не зазначив, чому взяв до уваги одні докази, а інші суперечливі відкинув.

Суд вважає, що за такого судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на наведене, в даному кримінальному провадженні встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч.1 ст. 412 КПК України. Враховуючи положення ст. 9 ч. 6 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження - верховенства права, законності, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини (п. п. 1, 2, 10 ч.1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду.

У зв`язку із тим, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовані обставини кримінального провадження, а також у зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, суд вважає за недоцільне перевіряти під час даного апеляційного розгляду доводи апелянта, що викладені в апеляційній скарзі.

За результатами нового судового розгляду суду слід ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону, в тому числі слід перевірити доводи, зазначені в апеляційній скарзі.

За такого, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки містить вимогу про скасування вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 408, 424,425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3