справа №619/2800/17
провадження №1-кп/619/64/19
УХВАЛА

30 серпня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №000143 від 28.08.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.204 КК України,

встановив:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про доручення уповноваженому прокурору прокуратури Сумської області звернутись до відповідної експертної комісії з питань державної таємниці з клопотанням про прийняття рішення про розсекречування документів, які знаходяться в матеріалах оперативно-розшукової справи, заведеної по кримінальному провадженні за №0000325 від 13.10.2016 року, а саме: постанов про проведення оперативно-розшукових заходів - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та доручення на їх проведення; клопотань, які подавались до апеляційного суду Харківської області про надання дозволу на проведення негласних (слідчих) розшукових дій щодо тимчасового обмеження конституційних прав громадян; рішень апеляційного суду Сумської області, які були прийняті за результатами розгляду зазначених клопотань по вказаному кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Сумській області проводились негласні (слідчі) розшукові дії на підставі ухвал слідчих суддів апеляційного суду Сумської області №1413цт від 29.07.2016 та за №1065цт від 22.06.2016, за результатами яких складені відповідні Протоколи, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування у відношенні ОСОБА_5 . Так, під час дослідження доказів у судовому засіданні, стороною захисту поставлено під сумнів законність їх отримання, у зв`язку з чим виникла необхідність перевірки доказів обвинувачення на предмет допустимості.
Захисник та обвинувачений заперечували у судовому засіданні проти клопотання, зазначивши, що указані в клопотанні матеріали не були відкриті стороні захисту в порядку ст.. 290 КПК України, тому ці докази є недопустимими і не можуть бути використані. Крім того, ці докази були використані у іншому кримінальному провадженні і ухвала слідчого судді про їх використання у цьому провадженні відсутні.

Вислухавши клопотання та думку осіб судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

У провадженні Дергачівського районного суду Харківської області на розгляді перебуває кримінальне провадження №000143 від 28.08.2017 у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.204 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, ч.1 ст.93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч.2 даної норми закону, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Частина 3 ст.333 КПК України встановлює, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Порядок тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення передбачений главою 15 КПК України.

Згідно ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Як встановлено ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Так, прокурором не надано суду доказів неможливості отримання зазначених у клопотанні документів самостійно, крім того, з клопотанням про доступ до речей та документів прокурор до суду не звертався.

Керуючись ст. ст. 159-163, 333, 369-372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про доручення проведення певних слідчих (розшукових) дій відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1