Справа № 615/969/19
Провадження № 1-кп/615/138/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження №0000103, №0000281 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бродець Добровицького району Ровенської області, українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

10.06.2018 року близько о 17:10 год. ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Харківській в смт. Ков`яги Валківського району Харківської області в напрямку будинку 72, керував автомобілем «ВАЗ-21013», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин».

Під час руху по вул. Харківській в смт. Ков`яги Валківського району Харківської області в районі будинку 72 ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не вибравши безпечну швидкість руху, допустив в`їзд в яму на дорожньому покритті, після чого не впоравшись з керуванням автомобіля, виїхав на ліве узбіччя дороги, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перебував біля подвір`я будинку АДРЕСА_2 та здійснював ремонт дерев`яної лавки.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження: закритий перелом лівої здухвинної кістки тазу, закритий перелом вертлужної западини тазу зліва зі зміщенням, тупу травму живота, розрив бришейки, внутрішньочеревну кровотечу, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В даній дорожній ситуації технічна можливість попередити ДТП збоку водія автомобіля ВАЗ 21013 ОСОБА_3 визначалась виконанням вимог п.12.1. Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

Порушення вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками пригоди, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ-21013», не врахував дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, вибрав небезпечну швидкість руху, в результаті чого не впоравшись з керуванням, допустив виїзд автомобіля на ліве узбіччя дороги, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, 31.03.2019 року близько 12:15 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на території подвір`я за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, що по проїжджій частині вулиці в напрямку його домоволодіння їде службовий автомобіль поліції з включеними проблисковими маячками за фактом вчинення ним сімейної сварки з його дружиною.

В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на грубе порушення громадського порядку, в зв`язку з чим останній зламав дерев`яний держак на лопаті та вийшов з території свого домоволодіння на вулицю, де побачив, що до його домоволодіння вже під`їжджає службовий автомобіль поліції.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи встановленими нормами поведінки та моралі в суспільстві, з особливою зухвалістю, маючи на меті підірвати авторитет правоохоронних органів та з метою пошкодження майна, безпричинно кинув дерев`яну палицю в бік службового автомобіля «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 належить на праві власності ГУ НП в Харківській області, яка впала з правого боку від нього.

Після чого ОСОБА_3 підбіг до службового автомобіля, який рухався в районі будинку 8 по вул. Ковпака смт. Ков`яги Валківського району Харківської області, ступив ногою на радіаторну решітку, внаслідок чого вона тріснула, заскочив на капот автомобіля та наніс два удари підошвою правої ноги в верхню частину лобового скла, пошкодивши його шляхом вгинання всередину, стрибнув на капотові, внаслідок чого відбулася його деформація.

При цьому ОСОБА_3 висловлювався на адресу працівників Валківського ВП ГУ НП в Харківській області нецензурною лайкою та іншими образливими словами.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 ГУ НП в Харківській області завдано матеріальну шкоду на загальну суму 34905,42 грн. та порушено режим функціонування та реагування на повідомлення по лінії «102» екіпажу СРПП № 1 Валківського ВП ГУ НП в Харківській області.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, відшкодував завдані в результаті ДТП матеріальні збитки в повному обсязі.

Пояснив, що 10.06.2018 року біля магазину з друзями випили 1 пляшку горілки на 3-х та 2 стакани сидру. Приблизно о 16-17 год. зателефонував знайомий, який попросив термінову допомогу, тому оскільки він проживав далеко, вирішив поїхати на автомобілі. Проїжджаючи по вул. Харківській зі швидкістю 50-60 км/год., що можливо багато для дороги, на якій відсутнє дорожнє покриття, вкрита щебенем, різко загальмував через яму, в результаті чого його викинуло на узбіччя. Можливо, якби різко не гальмував, нічого не було б. Сам момент зіткнення з пішоходами не бачив. Коли автомобіль зупинився, побачив, що ОСОБА_8 лежить на бетонній доріжці, яка веде до подвір`я, а ОСОБА_9 побіг до свого двору. Швидку допомогу та поліцію викликали сусіди, оскільки в результаті ДТП його дверка виявилася зажатою, поки виліз, сенсу кудись дзвонити вже не було. Відразу ж зрозумів, що накоїв, тому сидів курив, чекав швидку та поліцію. З першого дня оплачував лікування потерпілих, відремонтував пошкоджений в результаті ДТП тин. Беззаперечно погоджуючись з потребами, які пред`являли родичі постраждалих, надавав потрібні суми, матеріальних претензій вони не мають. Всього сплатив приблизно більше 30000 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 уклали розписку, погодивши суму та строки відшкодування, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, зокрема, наявність на утриманні 2-х неповнолітніх дітей. Жаліє, що так сталося, дуже переживає за наслідки ДТП, через психологічний стан не може сідати за кермо т/з, хоча водійські права йому повернули.

Після ДТП слідчий ОСОБА_10 до органу досудового розслідування тривалий час не викликала, на дзвінки не реагувала, тому про хід та результати кримінального провадження нічого не знав, що дуже турбувало обвинуваченого та призвело до нервового зриву, в результаті якого виникла ненависть до працівників поліції. Не знав, що слідчому можна заявити відвід або оскаржити його дії до начальника СВ або прокурора. З цих же підстав почав випивати. 31.03.2019 року в обід через сімейні обставини дружина викликала працівників поліції, під час руху яких спричинив на службовому автомобілі викладені вище механічні пошкодження, із сумою матеріальних збитків згоден. Вказав, що усвідомлював свої дії, але діяв в стані алкогольного сп`яніння та на емоціях. Зараз все зрозумів, має намір виправляти помилки, зобов`язався не вчиняти будь-яких правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_3 більш знає після аварії, з`ясувалося, що діти ходять в один клас. 10.06.2018 року був у родичів на вул. Харківській, де зять попросив допомогу в установці лавочки біля двору. Роблячи необхідні заміри, присів. Чув гул автомобіля, але ніколи не звертав уваги їх рух та не міг припустити, що автомобіль несподівано з`їде на узбіччя. ОСОБА_9 сидів далі на лавочці біля свого домоволодіння та крикнув: «Автомобіль!», після чого він почав підніматися, тому основний удар прийшовся в область тазу. Після ДТП лежав навпроти доріжки під сливою, хтось хотів підняти, але зрозумів, що нога роздроблена, тому попросив до приїзду швидкої його не чіпати та втратив свідомість. Обвинувачений допомагав під час лікування, оплатив всі необхідні медпрепарати. Перебуваючи в лікарні, злився на ОСОБА_3 , але на сьогодні образа пройшла. Вважає, що він може виправитися без позбавлення волі. Просив задовольнити цивільний позов про стягнення моральної шкоди, який має намір сплачувати обвинувачений в повному обсязі, враховуючи матеріальний стан його сім`ї, по 2000 грн. щомісяця що підтверджується розпискою.

Представник потерпілого ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 , не дивлячись на прийняті судом заходи, жодного разу в судове засідання не з`явилася, посилаючись на участь у судових засіданнях в Другому апеляційному адміністративному суді, цивільний позов не подала.

За клопотанням представника потерпілого ОСОБА_11 від 05.11.2019 року судове засідання проведено за її відсутності, оскільки не надано доказів поважності причин неявки та неможливості здійснити заміну іншим представником. Наданий витяг із сайту Судової влади про призначення адміністративної справи до розгляду від 05.11.2019 року не прийнято судом до уваги щодо поважності причин неявки, оскільки серед учасників справи ОСОБА_11 не має, до того ж, справу призначено на 14:00 год., а дане кримінальне провадження було призначено у Валківському районному суді Харківської області на 09:30 год., що не позбавляло представника потерпілого прибути до суду та свідчить про небажання участі в судовому засіданні.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину та цивільний позов повністю, щиро розкаявся, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

Дії ОСОБА_3 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, суд кваліфікує його дії по даному епізоду за ч.1 ст.296 КК України.

Суд виключив із формулювання обвинувачення ОСОБА_3 вказівку про спричинення в результаті ДТП ОСОБА_9 тілесних ушкоджень: закритого перелому кісток носу зі зміщенням, рваної рани в області носу та правого гомінкого суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм короткочасного розладу здоров`я тривалістю не більше 21 дня, що виключає кримінальну відповідальність за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив злочини, один з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а інший - до тяжких злочинів, суб`єктивна сторона яких характеризується необережною формою вини, враховуючи характер відношення обвинуваченого до наслідків вчиненого.

Досліджені дані про особу ОСОБА_3 вказують на те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, не офіційно, але працює по найму у людей з надання послуг в сфері будівництва, в достатній мірі забезпечує потреби сім`ї, що свідчить про міцність соціальних зв`язків.

З метою працевлаштування до Валківської РФ ХОЦЗ не звертався, на обліку, як безробітний не перебуває, посилаючись на те, що заробітної плати, яку пропонують у Центрі, не хватить на утримання сім`ї, має тимчасові заробітки, які набагато перевищують мінімальну заробітну плату. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий. Перебуває на військовому обліку у Валківському РВК, згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 30.04.2015 року ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, зі слів проходив службу в АТО в 2014-2015 роках.

Таким чином, встановлені судом обставини кримінального провадження, досліджені судом дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до наслідків вчинення злочину та поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду свідчать про наміри виправитися та не становить суттєвої небезпеки для суспільства.

Згідно висновку органу з питань пробації, враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, а саме те, що ОСОБА_3 має середній рівень повторного вчинення кримінального правопорушення, має готовність до зміни способу життя, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
При цьому орган з питань пробації вважає доцільним у разі звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, покладання на нього обов`язків відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальних збитків по епізоду за ч.2 ст.286 КК України.

Обставиною, яка обтяжує обвинуваченому покарання, передбаченою ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керування т/з та обмеження волі в частині призначення покарання за ч.1 ст.296 КК України, призначивши остаточне покарання в порядку ч.1 ст.70 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, наведені дані про особу обвинуваченого, його відношення до наслідків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України. Доказів, які б свідчили про необхідність покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, суду не надано.

Заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на його користь завданої вчиненим злочином моральної шкоди в розмірі 60000 грн. підлягає задоволенню, як визнаний обвинуваченим в повному обсязі, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні розпискою від 15.10.2019 року.

При цьому суд враховує, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Цивільний позов потерпілим - ГУ НП в Харківській області не заявлявся, що не позбавляє його можливості звернутися з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Згідно наданих прокурорами ухвал слідчого судді Валківського районного суду Харківської області в межах кримінального провадження №0000281 13.06.2018 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в межах кримінального провадження №0000103 - 02.04.2019 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно: деревяну палицю, кросівки темно синього кольору, що належать ОСОБА_3 , автомобіль марки «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_2 , 05.04.2019 року - переднє лобове скло з механічними пошкодженнями автомобіля марки «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_2 .

В судовому засіданні прокурори просили зняти арешт, накладений ухвалами суду та повернути речі власникам в порядку ст.100 КПК України, відрізки липкої стрічки зі слідами рук зберігати у матеріалах кримінального провадження, проти чого інші учасники не заперечували.

Потерпілий ОСОБА_8 просив повернути йому медичну карту та рентген знімки, проти чого інші учасники не заперечували.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба суд приходить до висновку про скасування арешту, накладеного ухвалами слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 13.06.2018 року в межах кримінального провадження №0000281 та від 02.04.2019 року і 05.04.2019 року в межах кримінального провадження №0000103.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, ч.9 якої передбачає повернення майна, що було предметом злочину, власнику (законному володільцю).

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігаються у сторони кримінального провадження, яка зобов`язана зберігати його в стані, придатному для використання в кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про можливість зберігання відрізків липкої стрічки зі слідами рук та диски з відеозаписами у сторони обвинувачення.

При вирішенні питання щодо процесуальних витрат суд приймає до уваги тільки ті витрати, які були пов`язані із залученням експерта, з урахуванням належності, допустимості, достовірності та достатності доказів для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки стороною обвинувачення доведено про необхідність понесення судових витрат на проведення комісійної судової авто технічної експертизи №21649 від 28.09.2018 року в сумі 2860 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи №27308 від 08.01.2019 року в сумі 7150 грн., судових автотехнічних експертиз №6805 від 11.05.2019 року в сумі 3768 грн., №20345 від 26.09.2019 року в сумі 3768 грн. в межах кримінального провадження №0000281 та судової авто товарознавчої експертизи №7236 від 11.04.2019 року в сумі 6280 грн., обов`язок по відшкодуванню яких, виходячи з положень ст.124 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого.

Судові витрати за проведення судової трасологічної експертизи №13041/13162/13163 від 21.06.2019 року в сумі 11775 грн. в межах кримінального провадження №0000103 не підлягають стягненню з обвинуваченого, так як прокурором не доведено обґрунтованість здійснення даних слідчих дій, оскільки сторони в судовому засіданні визнали, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування з самого початку визнавав свою вину, сприяв розкриттю злочинів, в тому числі вказавши в ході слідчого експерименту механізм вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.286 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;

-за ч.1 ст.296 КК України - у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В силу ст.75 КК України від відбування основного покарання обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з випробуванням строком на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 60000 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 13.06.2018 року в межах кримінального провадження №0000281 та від 02.04.2019 року і 05.04.2019 року в межах кримінального провадження №0000103.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , передні колеса від автомобіля, кросівки темно синього кольору повернути власнику ОСОБА_3 ; рентген знімки та медичну картку повернути потерпілому ОСОБА_8 ; лобове скло з механічними пошкодженнями та автомобіль «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_2 , повернути ГУ НП в Харківській області; дерев`яну палицю знищити; сліди взуття, лазерний компакт-диск та амбулаторну картку на ім`я ОСОБА_9 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на загальну суму 23826 грн. на рахунок Державного бюджету України (код доходів 24060300, отримувач платежу: УК Слобідсь/м. Хар Слобідськи/24060300 п/рахунок 0005, код отримувача (ЄДРПОУ): 37999680, банк: Казначейство України, МФО 899998).

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільними відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1