ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/2561/17
Провадження № 11-кп/818/1593/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 4934за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою постановлено звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України на підставі вимог передбачених ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження - закрити на підставі ст.46 КК України.

Згідно вироку, 17 листопада 2018 року приблизно о 23-45 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 2, біля ресторану «Мельниця», разом із цивільною дружиною ОСОБА_9 та двома дітьми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , викликав службу таксі «30-40». Після прибуття за замовленням від служби таксі автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO» під керуванням водія ОСОБА_12 , ОСОБА_8 разом з родиною сіли у автомобіль та направились за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_1 . По приїзду за вищевказаною адресою 18.11.2018 року приблизно 00-00 год., ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 категорично відмовились від сплати водію служби таксі «30-40» грошових коштів за поїздку в сумі 82 грн., на підставі чого влаштували словесний конфлікт із водієм. Намагаючись припинити конфлікт та бажаючи довести, що сума оплати замовлення прораховується диспетчерською службою, водій ОСОБА_12 зі свого мобільного телефону здійснив виклик до диспетчера служби таксі «30-40», після чого на прохання ОСОБА_9 передав їй слухавку для з`ясування розміру оплати. Під час розмови ОСОБА_9 з диспетчером служби таксі, ОСОБА_8 разом з дітьми вийшов з автомобілю та направився до будинку, в якому мешкає, де їх залишив, після чого, 18.11.2018 р. приблизно о 00-07 год., ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, прагнучи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб і протиставити себе їм, вийшов з дому, узявши с собою сокиру (молоток, кувалду) і підійшов до автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» модель «Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на водійському сидінні знаходився водій ОСОБА_12 і почав безпричинно ображати його нецензурною лайкою. Далі, продовжуючи свої хуліганські дії, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_8 , умисно наніс ряд ударів сокирою (молотком, кувалдою) по кузову автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» модель «Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 , розтрощивши пластикову шашку служби таксі з позначенням «30-40», що знаходилась на даху автомобіля, чим спричинив, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3550/18 від 20.12.2018 року, потерпілому водію таксі ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 89 гривень 60 копійок, а також пошкодив лакофарбове покриття дверей задніх лівих, каркасу панелі даху зовнішнього лівого, панелі даху, крила переднього правого, знищив дзеркало заднього виду зовнішнє праве, чим спричинив ОСОБА_13 власнику автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO» модель «Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 26943 від 18.12.2018, матеріальну шкоду на суму 8 600 гривень 27 копійок. Потерпілий ОСОБА_12 , поступаючись ОСОБА_8 у фізичній силі, побоюючись ще більшого пошкодження автомобіля, а також спричинення шкоди його життю та здоров`ю, був вимушений на вказаному автомобілі поїхати з місця події, не отримавши оплати за виконане замовлення, після чого викликав поліцію та дочекався її, неподалік від місця події.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_8 , які вперто не припинялися ним впродовж 10 хвилин, був грубо порушений громадський порядок та було пошкоджене майно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в результаті чого потерпілому ОСОБА_12 були спричинені матеріальні збитки на суму 89,60 грн., а потерпілому ОСОБА_13 - матеріальні збитки на суму 8 600, 27 грн., а також порушений запланований розпорядок роботи водія таксі ОСОБА_12 , який, у зв`язку з хуліганськими діями ОСОБА_8 більше 18.11.2018 не мав змоги перевозити пасажирів, а відповідно не отримав запланований прибуток у сумі приблизно 500 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню ст. 46 КК України, невідповідністю висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з неповнотою судового розгляду та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В обґрунтування посилається на те, що при закритті кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим має враховуватись специфіка об`єкта посягання під час вчинення злочинів, де основним безпосереднім об`єктом є публічні інтереси, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт. Та на думку апелянта звільнення особи від кримінальної відповідальності у таких випадках на підставі ст. 46 КК України є неможливим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проте апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Згідно з вимогами ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, який не є корупційним; примирився з потерпілими та відшкодував завдані ним збитки, що потерпілі підтвердили письмовими заявами (а.с.64, 65), сам обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з цих підстав, а тому суд мав достатні, належні і передбачені КК України підстави для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України можливо лише у разі заподіяння шкоди приватним інтересам, інтересам фізичної особи і не зачіпає публічні інтереси, а у разі, коли спричинена потерпілим шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт злочину (у даному випадку громадський порядок), таке звільнення неможливо, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки штучно звужують коло осіб, які можуть розраховувати на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, що погіршує становище обвинувачених.
Враховуючи те, що ст.46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Таким чином, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали, вважає її законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись: ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 12 лютого 2019 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України на підставі вимог передбачених ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження - закрито на підставі ст.46 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: