Справа № 159/6222/19
Провадження № 1-кп/159/420/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює оператором на АЗС «Ковель-Сільмаш», не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001741 від 17 вересня 2019 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 14 вересня 2019 року, біля 21 год. 00 хв. перебуваючи в бесідці, що на подвір`ї будинку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, забравши зі столу, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «ZTE BLADE A6», вартістю 2300 гривень, з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та картою пам`яті об`ємом 8 Гб., які майнової цінності для потерпілої не становлять, чим завдав ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 2300 гривень

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 була заподіяна майнова шкода, яка повністю відшкодована. ОСОБА_4 констатує, що під час досудового розслідування їй були відшкодовані збитки, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має. ОСОБА_5 приносить потерпілій щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через його неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, а саме, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Цивільного позову в справі не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 26.09.2019, накладено арешт на мобільний телефон.

Суд вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому арешт слід скасувати.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 23 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001741 від 17 вересня 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 26.09.2019.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «ZTE BLADE A6» в корпусі чорного кольору, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її володінні.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий:ОСОБА_1