Дата документу 03.06.2019 Справа № 331/2100/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/496/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/2100/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції з Генічеським районним судом Херсонської області, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 13 липня 2019 року, із забороною залишати житло за адресою проживання у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Посилаючись на обставини вчинення злочину, його тяжкість та повторність, що, на думку апелянта, свідчить про суспільну небезпеку ОСОБА_7 та його схильність до вчинення нових злочинів, проживання останнього в іншій області, відсутність у підозрюваного місця роботи та постійного доходу, апелянт вважає, що існують ризики переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення, а з урахуванням того, що свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_10 є товаришем підозрюваного, існує ризик впливу ОСОБА_7 на свідків у кримінальному провадженні, що не було враховано слідчим суддею при прийнятті рішення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення та матеріалами, доданими до клопотання, Олександрівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 12.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000625, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

24 квітня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

11 травня 2019 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Слідчий суддя, встановивши доведеними обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , застосував до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на підозрюваного низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України, ухвалив рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на підозрюваного низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому слідчий суддя врахував наявність доказів, що дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Отже, обставини провадження у сукупності з даними про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, є батьком двох дітей малолітнього та неповнолітнього синів, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, не ухиляється від участі у досудовому розслідуванні, а також не вчиняє дій, які перешкоджають його здійсненню, свідчать, що заявлені в клопотанні ризики, не виключають можливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.

Доводи прокурора про можливість переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного та порушення ним за час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому, стороною обвинуваченого не надано доказів зворотного і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Тяжкість кримінального правопорушення, на яку посилається прокурор, хоча і є визначеною умовою для законності тримання особи під вартою, але наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності втручання у право особи на свободу.

Повторність вчинення злочину, на яку посилається апелянт, на думку колегії суддів, не може бути врахована на даному етапі кримінального провадження.

Довід апелянта про те, що відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи та постійного джерела доходів, може призвести до продовження ним злочинної діяльності та вчинення нового правопорушення, є лише припущенням, яке не може бути достатньою підставою для законності триманняОСОБА_7 під вартою, зважаючи при цьому на те, що питання щодо права особи на працю відповідно до норм Конституції України, є вільним вибором особи.

Посилання прокурора на проживання підозрюваного в іншій області, не є безумовною підставою для застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за умови застосованого до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Саме вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , з метою чого, слідчий суддя поклав на підозрюваного також й низку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 13 липня 2019 року, із забороною залишати житло за адресою проживання у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: