Справа № 471/131/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000033 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 лютого 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`януватка, Братського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 12 лютого 2019 року ОСОБА_5 перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня близько 10:00 години у ОСОБА_6 виник корисливий умисел на таємне заволодіння чужим майном. Після чого ОСОБА_5 згадав, що на території домоволодіння його сусідки ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на задньому подвір`ї, знаходиться металобрухт, що добре проглядається з його городу через паркан.

Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 10:00 год., ОСОБА_4 шляхом вільного доступу проник до домоволодіння його сусідки ОСОБА_7 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду таємно, шляхом вільного доступу, викрав металеву хвіртку червоного кольору, розміром 1,5м х 1,0м, вагою 30,88 кг., та металеву решітку, розміром 2,0м х 1,0 м, вагою 15,5 кг. ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток в сумі 259,73 гривень.

Так, допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав суду, що дійсно вдень 12 лютого 2019 року він, знаючи, що на території домоволодіння його сусідки ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на задньому подвір`ї, знаходиться металобрухт. Шляхом вільного доступу він проник до домоволодіння ОСОБА_7 , викрав металеву хвіртку червоного кольору, розміром 1,5м х 1,0м, вагою 30,88 кг., та металеву решітку, розміром 2,0м х 1,0 м, вагою 15,5 кг. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, у скоєному розкаюється, із розміром завданої потерпілій шкоди, погоджується, готовий нести покарання за вчинений злочин.

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. (а.с. 64).

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- довідку ТОВ " Мінерал", відповідно до якої вартість одного кілограму брухту чорного металу станом на 12.02.2019 року складає 5 грн. 60 коп.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом ікваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Підстав для визнання пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною такої, як щире каяття суд не вбачає, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, надав показання, які в ході судового слідства підтвердилися, проте, вибачення у потерпілої не просив. Обвинувачений зазначив про те, що кається у вчиненому, проте з його поведінки в судовому засіданні не вбачається, що він дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості,особливості й обставини вчинення правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій. Також, суд враховує спосіб життя обвинуваченого, те що він посередньо характеризується за місцем проживання, постійного місця роботи не має, має тимчасові заробітки, перебуває на військовому обліку Братського РВК, суд враховує висновок органу пробації щодо ОСОБА_4 про можливість виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк, за яким ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. 75 КК України, яке буде необхідним та достатнім для їх виправлення, а також попередження вчинення ними нових злочинів, відповідно до ст. 65 КК України.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання до 1 (одного) року позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично зявлятися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Згідно з ч. 2 п.2 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 додатково обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- металева хвіртка червоно-коричневого кольору, розміром 1,5м х 1,0м

- металева решітка, розміром 2,0м х 1,0 м, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 , залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1