пр. № 1-кп/759/1130/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004828 від 06 липня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Українка, Обухівського району Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина, 2011 року народження, не працює, раніше судимого: 23.05.2002 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 08.07.2004 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 04.01.2006 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 10.03.2010 року вироком Кагарлицького районного суду у Київській області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 06.05.2014 року вироком Обухівського районного суду Київській області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 05.08.2015 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 10.11.2017 року по відбуттю строку покарання; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 06.07.2019 року, приблизно о 22:20 годин, знаходячись в приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 7-А, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою обернення майна на свою користь та покрашення свого матеріального становища, вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв з полиць магазину 12 плиток шоколаду, які належать на праві власності ТОВ «Новус Україна», а саме: шоколад «Мілка фундук», вагою 300 грам, штрих-код 568, в кількості 3 шт., загальною вартістю 272 гривні 50 копійок; шоколад «Мілка орео», вагою 300 грам, штрих код 495, в кількості 9 шт., загальною вартістю 719 гривень 93 копійки, а всього майна на суму 992 гривні 43 копійки, які сховав до власного рюкзаку. В подальшому, не розрахувавшись на касі, направився з торгівельного залу через вихід, таким чином виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками служби охорони магазину «Новус» разом з наявним при ньому майном, яке він намагався таємно викрасти.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини та щиро розкаявся у вчиненому. Суду показав, що дійсно 06.07.2019 року, приблизно о 22:20 годин, знаходячись в приміщенні магазину «Новус», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 7-А, намагався викрасти 12 плиток шоколаду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Згідно копії вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2019 року та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до покарання у виді 1 року обмеження з іспитовим строком 1 рік, однак на вказаний вирок подана апеляційна скарга заступника прокурора м. Києва та згідно ухвали судді Київського апеляційного суду від 01 липня 2019 року призначено апеляційний розгляд на 30 липня 2019 року, таким чином на час розгляду даного кримінального провадження вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2019 року відносно ОСОБА_3 не набрав законної сили.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України вважає за необхідне призначити для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів покарання у виді одного року позбавлення волі, оскільки суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_3 було затримано 06.07.2019 року та відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2019 року до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.09.2019 року.

Оскільки суд призначає засудженому покарання у виді позбавлення волі та для забезпечення кримінального провадження щодо виконання вироку, відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає необхідним залишити засудженому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. При залишенні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховую позицію Європейського суду з прав людини у рішенні від 04 червня 2015 року (остаточне 04 вересня 2015 року) по справі «Руслан Яковенко проти України», в якому Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити та національне законодавство України чітко передбачає, що суд, який постановляє вирок, повинен вирішити, який запобіжний захід застосовуватиметься до засудженого до набрання вироком законної сили. ( п. 46, п. 62).

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня його фактичного затримання та подальшого обрання запобіжного заходу, а саме з 06 липня 2019 року.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: шоколад «Мілка фундук», вагою 300 грам, в кількості 3 шт.; шоколад «Мілка орео», вагою 300 грам, в кількості 9 шт., які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Новус Україна», необхідно залишити останньому за належністю, СD-R диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження у прокурора, необхідно залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження у прокурора.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 06 липня 2019 року.

Речові докази: шоколад «Мілка фундук», вагою 300 грам, в кількості 3 шт.; шоколад «Мілка орео», вагою 300 грам, в кількості 9 шт., які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Новус Україна», залишити останньому, СD-R диск, який зберігається при матеріалах кримінального провадження у прокурора, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження у прокурора.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1