Провадження № 1-в/317/235/2019
Справа № 317/2434/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК № 99 ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, росіянина, громадянина України, не одруженого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, засудженого:
19.12.2008 року Апеляційним судом Запорізької області за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153, ст.70 КК України до 14 років місяців позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.02.2016 року зарахувати строк тримання під вартою з 16.05.2008 року по 09.04.2009 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.05.2008 року. Під час тримання у Вільнянському та Запорізькому слідчих ізоляторах допустив по 1 порушенню установленого порядку відбування покарання у кожному ізоляторі, заохочень не мав.
В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 25.05.2009 року. За період відбування покарання допустив 4 порушення установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 12 заохочень правами начальника установи.
На виробництві установи не працевлаштований, але добровільно і безоплатно виконує обов`язки днювального відділення СПС. До виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду цивільного позову не має. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виковує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.
На підставі вищевикладеного адміністрація Біленьківської виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення, та керуючись ст.81 КК України, ст.537 КПК України .
Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» ОСОБА_4 подання підтримав та зазначив, що наразі засуджений хоча і не працює на виробництві установи, проте безоплатно виконує суспільно корисну роботу, та на думку представника довів своє виправлення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання. Адвокат ОСОБА_5 зазначила, що на її думку обвинувачений виправився, а той факт, що засуджений не працевлаштований на виробництві установи не може бути підставою для відмови у задоволенні подання.
Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника адміністрації колонії, засудженого, його захисника та прокурора, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.05.2008 року. Під час тримання в Вільнянському слідчому ізоляторі допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке виразилось у між камерному зв`язку, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення накладене до вступу вироку в законну силу. Заохочень не мав. З 18.06.2008 року тримався в Запорізькому слідчому ізоляторі допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке виразилось у між камерному зв`язку, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення на кладене до набуття вироком чинності. Заохочень не мав. З 25.05.2009 року відбував покарання в Біленьківській виправній колонії (№99), допустив 3 порушення встановленого порядку відбування покарання які виразилися у зберіганні заборонених предметів та порушенні особистої гігієни, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення СПС. Стягнення погашенні у встановленому законом порядку. 1 раз заохочувався правами начальника установи та 7 разів правами начальника відділення СПС. З 23.13.2015 року відбував покарання в Стрижанівській виправній колонії №81, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 10.01.2016 року відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№-99)», допустив 1 порушення встановленого порядку відбування покарання яке виразилося у нетактовній поведінці, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняте у встановленому законом порядку. 11 разів заохочувався правами начальника установи.

Згідно характеристики, на виробництві установи не працевлаштований, але добровільно і безоплатно виконує обов`язки днювального відділенні СПС, а саме виконує роботи по прибиранню приміщень відділення СПС. Також виконує разові завдання по благоустрою місць позбавлення волі. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, приймає участь у ремонтних роботах відділення СПС, а саме фарбує підлогу, шпаклює стіни, до своїх обов`язків ставиться сумлінно виконує якісно і в строк. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу (Освіта), закінчив у 2018 році Біленьківську вечірню (зміна) загальноосвітню школу 1,2 ступенів, у 2016 році закінчив Біленьківський навчальний центр № 99 та здобув спеціальність машиніст крана другого розряду, у 2018 році здобув спеціальність муляр другого розряду.

Приймає особисту участь у організації виховних заходів у відділенні СПС та колонії. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу (Підготовка до звільнення) та (Фізкультура і спорт). На заходи індивідуально-виховного характеру реагує позитивно. Прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку. За характером спокійний, врівноважений, не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Провину в скоєному визнає повністю, розкаюється.

У разі застосування заохочувальної норми має намір проживати за адресою - АДРЕСА_3 що підтверджується відповідною заявою.

27.08.2015 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 100,101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації.

16.03.2017 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 Кримінального кодексу України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

31.05.2019 року комісією установи було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 81 Кримінального кодексу України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_6 має сім заохочень правами начальника СПС та дванадцять заохочень правами начальника установи. Крім того засуджений має 6 стягнень, у вигляді двох доган, однієї суворої догани, позачергового чергування та двох переміщень особи до ДІЗО, останнє з яких відбулось 15.03.2018 р.

Хоча на час звернення до суду з поданням, зазначені стягнення були зняті та погашенні у встановленому законом порядку, проте можуть бути враховані судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Також суд враховує, що згідно довідки засуджений на виробництві колонії ніколи не працював.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, на протязі останнього року відбуття покарання до нього було застосовано переведення до ДІЗО.

Суд констатує, що засуджений ОСОБА_6 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Суд також враховує, що адміністрацією колонії засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України 31.05.2019 р.

Що координально змінилося за місяць перебування особи в колонії для того, щоб адміністрація змінила свою думку в характеристиці та в матеріалах не відображено.

Засудженому залишилось відбувати покарання більше ніж 2 роки.

Щодо суспільних та родинних зв`язків надано суперечливі відомості. Особа, що скоїла жорстокий статевий злочин вказує місцем свого майбутнього проживання кімнату в гуртожитку малознайомої дівчини, що суд сприймає як неможливість в подальшому контролювати поведінку засудженого з боку правоохоронних органів , з огляду на скоєне.

Крім того, посилання у поданні, що ОСОБА_6 у закінчив у 2018 році Біленьківську вечірню (зміна) загальноосвітню школу 1,2 ступенів, у 2016 році закінчив Біленьківський навчальний центр № 99 та здобув спеціальність машиніст крана другого розряду, у 2018 році здобув спеціальність муляр другого розряду не знайшли свого підтвердження у матеріалах особової справи.

Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст.537, п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволені подання начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя: ОСОБА_1