СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
у кримінальному провадженні за №0000211 від 07.12.2019, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб з альтернативою визначення застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог слідчий в клопотанні, а прокурор в судовому засіданні зазначали про те, що станом на час звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням зібрано достатньо доказів, щоб стверджувати про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 конкретного злочину, що надає право, за переконанням сторони обвинувачення, звертатися до слідчого судді із клопотанням про застосування одного із запобіжних заходів.

Також, продовжив прокурор, на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, в такій кількості, що не вбачається підстав вести мову про застосування іншого не пов`язаного із триманням під вартою запобіжного заходу.
Так, прокурор впевнений, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Зауважив, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, то також існує ризик вчинення іншого кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 не має постійного доходу, не працює, суспільно - корисливою працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити нові умисні корисливі кримінальні правопорушення й надалі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор переконаний, що більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на потерпілого та на розслідування кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав підозрюваний, заперечили проти задоволення клопотання, зауважили, що належну процесуальну поведінку підозрюваного здатен забезпечити і домашній арешт. Крім того, захисник звернув увагу слідчого судді і на те, що доволі "слабкі" у сторони обвинувачення докази в обгрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. Просив врахувати під час ухвалення рішення і конкретні обставини, зокрема те, що підозрюваний із потерпілим разом проводили час та разом вживали спиртні напої, при цьому, будь-яких негативних наслідків стану здоров`я для підозрюваного не виникло. Додав, що стороною обвинувачення взагалі не доведено, що будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000211 від 07.12.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що маючи умисел на особисте збагачення за рахунок чужого майна, визначивши вчинення розбійних нападів, як основне джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, достовірно знаючи, що таємне застосування до потерпілих лікарського засобу «Цикломед», становить небезпеку для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, 06.12.2019 вчинив розбійний напад на гр. ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06.12.2019 у вечірній час, ОСОБА_5 прибув до центрального Залізничного вокзалу за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1 з метою познайомитися та зав`язати розмову з особами чоловічої статі, які, на його думку, мають при собі грошові кошти та цінні речі, та в подальшому під виглядом проведення спільного відпочинку з метою введення потерпілого в стан, у якому останній не здатний чинити опору, шляхом застосування насильства, а саме скритого додавання до напоїв лікарського засобу «Цикломед», усвідомлюючи при цьому можливість заподіяння небезпечного для життя потерпілого наслідку, схилити вказаних осіб до вживання спиртних напоїв.

Так, з метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 напередодні, але не пізніше 06.12.2019 у невстановлений досудовим слідством час та місці придбав пляшку горілки ємкістю 0,5 літра, в яку добавив лікарський засіб «Цикломед», достовірно знаючи, що застосування до потерпілих вказаного лікарського засобу становить небезпеку для життя осіб, які зазнали нападу, оскільки при прийомі препарату у високих дозах перорально, може призвести до нервово - психічних розладів, у вигляді порушення мови, підвищеної втоми, дезорієнтації, а також паралічу дихання та коми.

Приблизно о 17.00 год. 06.12.2019, ОСОБА_5 помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який на його думку, мав при собі цінні речі та грошові кошт. В цей же час у ОСОБА_5 винник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами та цінними речами ОСОБА_8 шляхом здійснення на нього нападу із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я останнього.

З цією метою під приводом знайомства для проведення спільного відпочину ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився в приміщенні магазину «ЕкоМаркет», і розпочав з ним розмову, під час якої запропонував спільно вжити спиртні напої під приводом святкування народження у останнього дочки, на що останній не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 погодився.

Після чого, останні направилися за магазин «Все в дорогу», який знаходиться біля входу в центральний залізничний вокзал ст. Київ - Пасажирський, за адресою: м. Київ, пл.. Вокзальна, 1. ОСОБА_9 дістав зі свого рюкзака пляшку горілки ємкістю 0,5 літрів.

В подальшому, після вживання вказаного напою, внаслідок втрати свідомості, викликаної інтоксикацією внаслідок токсичної дії лікарського засобу «Цикломед», потерпілий ОСОБА_8 перестав усвідомлювати себе та навколишнє середовище, а також не міг контролювати свої дії.

Здійснивши напад на ОСОБА_8 усвідомлюючи при цьому можливість заподіяння небезпечного для життя потерпілого стану та переконавшись, що він перебуває без свідомості, та не здатний усвідомлювати навколишню обстановку та керувати своїми діями, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів особистими майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме: грошовими коштами в сумі 300 польських злотих (курс НБУ станом на 06.ж12.2019 становить 1840,20 грн.), мобільним телефоном марки «S-tell», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 грн., в середині якого знаходилась СІМ - карта мобільного телефону «Водафон», номер мобільного телефону НОМЕР_3 , паспорт гр. України виданий на ім`я ОСОБА_8 , закордонний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_8 , врдійське посвідчення та банківські картки банку «ПриватБанк» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що матеріальної цінності для потерплого не становлять.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 8 340,20 грн.

В подальшому, 06.12.2019 ОСОБА_8 було доставлено у непритомному стані до КМКЛШМД (м. Київ, вул. Братиславська, 3) з діагнозом «Гостре отруєння не ідентифікованою речовиною фенотіазіном».

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.187 КК України як умисний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу.

07.12.2019 о 04.31 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.12.2019 о 15.00 год. ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.12.2019, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 07.12.2019, протоколі пред`явлення особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 07.12.2019, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетністьОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Тобто у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомленаОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
У відповідності до положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно із ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як зазначено вище, прокурором доведено, що на даний час підозра є обґрунтованою.
Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.
Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.
Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Щодо наявних ризиків.
Так, ОСОБА_5 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ст.12 КК України), проте він раніше не судимий. Також слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення.
В свою чергу, слідчий суддя не може погодитися із прокурором,що відсутність офіційності трудової зайнятості може свідчити про ризик вчинення кримінальних правопорушень.
Підозрюваний має місце реєстрації та проживання на території України.
Доказів того, що підозрюваний буде переховуватися від слідчого, прокурора та/чи суду стороною обвинувачення слідчому судді не надано. Як і не надано доказів того, що підозрюваний може вчинити кримінальне правопорушення чи здійснити тиск на потрепілого в даному кримінальному провадженні.
За переконанням слідчого судді, всім вищенаведеним "ризикам" можна запобгіти поклавши на підозрюваного конкретні обов`язки, передбачені ст.193 КПК України, зобов`язавши слідчого здійснювати за цим конктроль.
Одночасно роз`яснити самому підозрюваному про те, що невиконання таких обов`язків призведе до того, що сторона обвинувачення може порушити питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, коли слідчий суддя вже із таким клопотанням погодиться і задовольнить останнє.
Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність прокурором застосування найсуворішого запобіжного заходу та нездатності забезпечення іншим запобіжним заходом, не пов`язаним із триманням під вартою, виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого в кримінальному провадженні №0000211 від 07.12.2019 кожного вівторка о 09.00 ранку, а також до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду вкримінальному провадженні №0000211 від 07.12.2019 в залежності від стадії кримінального провадження за першим викликом слідчого чи прокурора, суду,

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання/перебування,

3)утриматися від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 по обставинам даного кримінального провадження,

4)докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії ухвали до 06.02.2020 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготоволено 10.12.2019