Справа № 307/3712/18
Провадження № 1-кп/307/421/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого у хлібопекарні «Сіль Землі», одруженого, має на утриманні одного малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 07 жовтня 2018 року біля 07 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ««ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із с. Новобарово, Тячівського району, Закарпатської області, по правій смузі дорожнього руху у напрямку с. Вонігово, Тячівського району, Закарпатської області, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, порушив вимоги пунктів 1.5, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, якими передбачено, зокрема: п. 1.5 ПДР визначає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 12.1. ПДР визначає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.2 ПДР визначає, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п. 12.3 ПДР визначає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; та проявив неуважність, не впорався з керуванням транспортного засобу та передньою правою частиною автомобіля марки ««ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді комбінованої травми голови та тулуба: ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритих переломів 3,4,5 ребер зліва, забою м`яких тканин лівої гомілки, а також забійно-рваних ран нижньої щелепи, шиї та обличчя з пошкодженням судин, що призвело до виникнення травматичного шоку III ступеня та посттравматичної анемії, що відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, позаяк подібного характеру тілесні ушкодження являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково та пояснив, що того дня він їхав на автомобілі марки ««ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі своїм другом ОСОБА_9 , який сидів на передньому пасажирському сидінні та, їдучи із с. Новобарово у напрямку с. Вонігово, Тячівського району, зі швидкістю біля 60 км/год, перед його автомобілем на проїзній частині дороги він несподівано побачив пішохода, не встиг загальмувати та здійснив на нього наїзд правою частиною автомобіля. Він злякався і, не зупиняючись, поїхав, залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди, та поїхав у напрямку смт. Буштино, де залишив автомобіль у гаражі. Стверджує, що алкогольні напої того дня не вживав і свою вину у тому, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не визнає. Потерпілій шкоду відшкодував у повному обсязі, надалі продовжує надавати потерпілій матеріальну допомогу. Просить не позбавляти його волі, оскільки у нього на утриманні є малолітня дитина, а його дружина має епілептичні нападки і їй необхідні кошти на лікування. У скоєному щиро розкаявся та просить його суворо не судити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні просить визнати висновок від 07 жовтня 2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яким встановлено, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, недопустимим доказом з тих підстав, що у ОСОБА_11 на момент огляду не було здійснено відбір крові. Просить виключити із обвинувачення кваліфікуючу ознаку - перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просить не позбавляти волі обвинуваченого та пояснила, що обвинувачений повністю відшкодував спричинену шкоду, претензій вона до нього немає ані морального ані матеріального характеру та він надалі матеріально допомагає її потерпілому братові ОСОБА_8 , який страждає на хронічну психічну хворобу.
Не дивлячись на часткове визнання ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в ході судового слідства та стверджена в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та письмовими доказами, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що із суботи 06 жовтня 2018 року на неділю 07 жовтня 2018 року ОСОБА_5 приїхав до нього і запросив його поїхати відпочити. Вони того вечора 06 жовтня 2018 року відпочивали в смт. Буштино у піцерії та там він багато випив спиртного, а ОСОБА_5 вживав алкогольне пиво, далі вони поїхали у Сокирницю в «Гостинний двір», де також вживали алкогольні напої, а далі поїхали у в. Новобарово. Їдучи з с. Новобарово в сторону с. Вонігова, ОСОБА_5 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , а він сидів на передньому пасажирському сидінні, де заснув і прокинувся від удару головою об лобове скло автомобіля. Автомобіль ОСОБА_5 наїхав на пішохода, однак ОСОБА_5 не зупинився, а сказав, що він не побачив пішохода на дорозі та наїхав на нього. Вони поїхали в смт. Буштино, де в гаражі у свого тата ОСОБА_5 залишив автомобіль, а вони на таксі поїхали разом у Тячівську районну лікарню, де йому надали медичну допомогу, позаяк у нього внаслідок удару при ДТП були саднини на голові та порізане вухо. Перебуваючи в гаражі в смт. Буштино, ОСОБА_5 включив світло і на автомобілі було видно вм`ятину та було відсутнє праве дзеркало заднього виду.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона працює судово-медичним експертом Тячівського відділення судмедекспертизи і вона проводила судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді. Потерпілий був переведений із реанімації до стаціонару, був у важкому стані, лежачий. Тілесні ушкодження у потерпілого були небезпечні для життя на момент спричинення і без надання медичної допомоги завдані потерпілому травми могли призвести до його смерті.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона працює лікарем терапевтом приймального відділення Тячівської районної лікарні. У листопаді 2018 року вона пройшла курси по тематичному удосконаленню за відповідною програмою. Вона 07 жовтня 2018 року проводила огляд обвинуваченого ОСОБА_5 на визначення стану алкогольного сп`яніння на підставі направлення, виданого працівником поліції, технічним приладом «Алкофор», який на той час був сертифікований та документи на повірку наявні у лікарні. Огляд проводила також за згодою ОСОБА_5 .. ОСОБА_5 двічі вдихнув у трубку і прилад показав 0,57 проміле алкоголю в крові. Відбір крові вона не здійснювала, оскільки не було такого направлення від поліцейського і Інструкція не передбачає обов`язкового забору крові від водія у таких випадках.

З протоколу огляду місця ДТП та фото-таблиці до нього від 07 жовтня 2018 року та протоколу додаткового огляду місця події від 24 листопада 2018 року встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди ділянка дороги в напрямку с Новобарово, Тячівського району, Закарпатської області (а.п. 56-62, а.п. 66-70).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 07 жовтня 2018 року, прийнятим на підставі акта медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння № 269, час огляду - 13 год. 10 хв. 07 жовтня 2018 року, встановлено, що ОСОБА_5 на час скоєння ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження 0,57 проміле алкоголю в крові (а.п. 50-51). Суд не бере до уваги твердження захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 про визнання даного висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 07 жовтня 2018 року недопустимим доказом підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення ДТП з тих підстав, що у обвинуваченого не було здійснено забір крові, оскільки таке спростовується п. 14 розділу ІІІ Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка передбачає, що якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. В інших випадках дослідження крові на вміст алкоголю не є обов`язковим.
Висновком судової медичної експертизи № 395 від 07 листопада 2018 року підтверджено, що у ОСОБА_15 , 1979 року народження, мають місце тілесні ушкодження у вигляді комбінованої травми голови та тулуба: ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритих мів 3,4,5 ребер зліва, забою м`яких тканин лівої гомілки, а також забійно-рваних ран І щелепи, шиї та обличчя з пошкодженням судин, що призвело до виникнення травматичного шоку III ступеня та посттравматичної анемії згідно даним медичної документації. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих та тупо-гранних предметів, якими могли бути виступаючі деталі легкового автомобіля марки ВАЗ 2108 в момент наїзду та подальшого падіння і удару об нерівне земельне покриття при ДТП. Строку події 07 жовтня 2018 року дані тілесні ушкодження відповідають. Згідно Наказу № 6 МОЗ п.п.2.1.1. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, позаяк являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. (а.п. 40-42).

Відповідно до висновку експерта № 104/11 від 15 листопада 2018 року автомобіль марки «ВАЗ-2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходився у працездатному стані (а.п. 43-49).

Згідно висновку авто-технічної експертизи № 113/11 від 27 листопада 2018 року у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 у відповідності до вимог п.п. 12.2; 12.3; та 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» та «видимість у напрямку руху» ) ПДРУ [15] повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 34 км/год., а з моменту виявлення перешкоди для руху негайно застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або застосувати маневр безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди. З технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є факт невідповідності дій водія автомобіля «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам п.п. 12.1; 12.2; 12.3; та 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху», «безпечна швидкість» та «видимість у напрямку руху») ПДРУ, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, рухаючись з перевищенням допустимої швидкості зі швидкістю 60 км/год. ( яка значно перевищує максимально допустиму по умовам видимості на даній ділянці дороги 34 км/год.), заздалегідь поставив себе у ситуацію, при якій вже не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода (а.п. 71-74).

Відповідно до довідки КЗ «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_5 на обліку у нарколога, психіатра та фтизіатра не значиться (а.п. 39).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який винним себе визнав частково, характеризується по місцю проживання позитивно, судиться вперше, є молодим за віком, має на утриманні малолітню дитину та дружина хворіє на епілепсію, з потерпілою примирився, відшкодував їй шкоду у повному обсязі та вона до нього не має претензій, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Згідно досудової доповіді Тячівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_5 оцінюється як середній, орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання№ 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує дані про його особу, часткове визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілій шкоди та ті обставини, що він по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, сам підсудний є молодим за віком, має на утриманні малолітню дитину та дружина хворіє на епілепсію, вчинений ним злочин є тяжким злочином, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, і з огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому міри покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та з позбавленням права керувати транспортними засобами, поклавши на нього додаткові обов`язки відповідно до ст. 76 КК України і таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і можливість його виправлення в умовах суспільства не втрачена.

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався, а застосований ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2018 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту закінчився.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальниму майданчику ДП МВС України «Інформ-Ресурси» при Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, передати ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає обовязки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальниму майданчику ДП МВС України «Інформ-Ресурси» при Тячівському ВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, передати ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Згідно ст. 376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя: ОСОБА_1