Справа №575/349/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/53/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми кримінальне провадження № 575/349/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 16.04.2018, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований у АДРЕСА_2 ), раніше судимий:

1) 19.10.2010 Великописарівським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

2) 29.03.2016 Великописарівським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком на 1 рік. 06.03.2017 направлений для відбуття покарання і 10.10.2017 звільнений від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, оскільки суд безпідставно визнав характеристику обвинуваченого позитивною, не врахував, що він має незняту та непогашену судимість і раніше був направлений до відбування покарання у зв`язку з невиконанням вимог ст. 76 КК, внаслідок чого необґрунтовано застосував до обвинуваченого знову положення ст. 75 КК.

Вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 16.04.2018 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 і 76 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки із покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання. Стягнуто на користь держави 715 грн процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_10 21.01.2018 близько 15:00 повторно проник до нежилого господарства АДРЕСА_3 , де з літньої кухні викрав належну потерпілому ОСОБА_12 чавунну поверхню плити з кільцями вартістю 740 грн. 22.02.2018 близько 01:00 ОСОБА_10 повторно проник до нежилого господарства АДРЕСА_3 , де з літньої кухні викрав належну потерпілій ОСОБА_13 чавунну поверхню плити з кільцями вартістю 723 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок суду і ухвалити новий вирок, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 цього Кодексу неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є застосування закону, який не підлягав застосуванню.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом першої інстанції закону, який не підлягав застосуванню ст. 75 КК, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Так, відповідно до приписів ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, суд першої інстанції не дотримався вказаних положень закону, внаслідок чого застосував кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, а саме ст. 75 і 76 КК, та неправильно звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки у кримінальному провадженні відсутні будь-які підстави для можливого прийняття такого рішення.

Зокрема, визначаючи підстави для застосування до ОСОБА_10 положень ст. 75 КК, суд першої інстанції не врахував обставин, які напряму впливають на звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, а саме те, що обвинувачений непрацевлаштований, раніше судимий, серед іншого, за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не була погашена чи знята у встановленому законом порядку, через 3 місяці після відбуття покарання за останнім вироком суду знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин. При цьому, ОСОБА_10 раніше вже порушував вимоги ст. 75 і 76 КК, внаслідок чого був направлений для реального відбуття призначеного покарання за вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 29.03.2016.

Вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про систематичність та стійкість злочинних намірів і дій ОСОБА_10 , а також про вперте небажання зробити для себе належні висновки і стати на шлях виправлення.

Крім того, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності такої обставини як позитивна характеристика за місцем проживання, оскільки в довідці-характеристиці від 06.03.2018 за № 76 виконавчого комітету Попівської сільської ради зазначено тільки про відсутність компрометуючих матеріалів на ОСОБА_10 .

Є безпідставними і висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_10 активно сприяв розкриттю злочину, оскільки фактичні обставини кримінального провадження не можуть об`єктивно свідчити про наявність конкретних проявів у поведінці обвинуваченого щодо активного надання органам досудового розслідування якої-небудь допомоги у встановленні невідомих обставин, які мали істотне значення для розкриття злочину та не могли бути отримані в інший спосіб.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 і 76 КК, оскільки враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості і характер вчиненого ним злочину, а також інші обставини кримінального провадження, зазначені у вироку обставини не є, в даному конкретному випадку, такими, на підставі яких можна дійти однозначного та беззаперечного висновку про можливість виправлення ОСОБА_10 без реального відбування призначеного йому покарання шляхом звільнення від його відбуття з випробуванням.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу прокурора.

При ухваленні нового вироку, призначене судом першої інстанції ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на переконання колегії суддів, повинно бути залишено без змін, оскільки воно визначене останньому в межах кримінального закону та в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК, і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Будь-яких законних підстав для призначення ОСОБА_10 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК, а саме призначення йому основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК, або ж переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї норми закону, колегією суддів не встановлено, оскільки у кримінальному провадженні відсутні жодні пом`якшуючі покарання обставини, які з урахуванням особи винного та інших обставин кримінального провадження, істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про визнання ОСОБА_10 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, то вони не заслуговують на увагу, оскільки стороною обвинувачення не оскаржується ні правова кваліфікація дій ОСОБА_10 , ні доведеність і повнота визнання його винуватим у вчиненні злочину.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне після скасування вироку суду першої інстанції ухвалити свій вирок, за яким вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК до призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без застосування ст. 75 КК, а в іншій частині це судове рішення залишити без змін, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 420 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 16.04.2018 відносно ОСОБА_14 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок.

ОСОБА_14 вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_15 .

В іншій частині вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 16.04.2018 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору і не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5