Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/4647/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0001120 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, студента 1 курса аграрного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 30.06.2018 року близько 3 години, перебуваючи на території ЗОШ №7 , розташованої по вул.Музейна, 1 в м.Коростень, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи, яке виразилось у нанесенні ударів кулаками рук та ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_6 , подолавши таким чином його опір, відкрито завололів майном останнього на загальну суму 1825 гривень, а саме мобільним телефоном марки "Prestigio Muze H3 PSP5507 DUO" з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1800 гривень в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку "Київстар", вартістю 25 гривень.

Умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого , ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, від дачі показань відмовився, зазначив, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, вид та вартість майна не оспорює, у вчиненому розкаюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суда не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, наявність обставин, що пом"якшують та обтяжують покарання.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 є працездатною особою, за

місцем проживання характеризується задовільно, на спеціалізованих обліках не перебуває, раніше не судимий.

З доповіді органу пробації слідує, що ОСОБА_4 на час вчинення злочину проживав з батьком та бабусею; одночасно зроблено висновок про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом"якшують покарання, є щире каяття, сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вчинений злочини, згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів .

При вирішенні питання про призначення покарання суд враховує вищенаведені обставини: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, предмет злочинного посягання та його вартість, а також те, що під час перебування під слідством та суду ОСОБА_4 усвідомив в повній мірі суспільну небезпеку вчиненого діяння.
Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`яшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м"якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті особливої частини цього Кодексу.

Наявні пом`якшуючі покарання обставини ( щире каяття, сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім) є підставами для застосування вказаної норми закону та призначення обвинуваченому покарання більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч.2 ст.186 КК України, у виді штрафу, який ОСОБА_4 спроможний сплатити, на підтвердження чого суду подано виписку банку, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не подавався. Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання, з застосуванням ст.69 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 гривень, що становить 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки "Prestigio Muze H3 PSP5507 DUO" , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому за належністю; оптичний диск з відеофайлом на якому зафіксовано додатковий допит потерпілого ОСОБА_6 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: