Справа № 333/7748/17
Номер провадження 1-кп/333/63/19
В И Р О К
Іменем України

м. Запоріжжя 22 травня 2019 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: суддя ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , перекладача ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Галі, Автономна Республіка Абхазія, Республіка Грузія, громадянина Республіки Грузія, постійного місця проживання в Україні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 23 грудня 2016 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, -

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_13 вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

12 серпня 2017 р. ОСОБА_13 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах поблизу ринка «Базарний» в м. Запоріжжі, діючи умисно незаконно придбав без мети збуту зіп-пакет з речовиною масою 0,453 г, яка містить у своєму складі метамфетамін масою 0,202 г, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Придбану психотропну речовину обвинувачений незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання. Того ж дня приблизно о 16 год. 55 хв. біля будинку № 38 по проспекту Соборному в м. Запоріжжі працівники поліції під час огляду місця події виявили та вилучили у ОСОБА_13 вказаний зіп-пакет з речовиною, яка містить у своєму складі метамфетамін масою 0,202 г, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Вказану психотропну речовину обвинувачений незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Своїми умисними діями ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

23 листопада 2017 р. о 16 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_13 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, знаходячись на території автовокзалу, розташованому по АДРЕСА_2 , заніс до кіоску приватного підприємця ОСОБА_8 корпус бойової ручної гранати РГД-5 та запал до неї УЗРГМ-2, котрі в сукупності являються бойовою ручною гранатою РГД-5, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до боєприпасів, придатна для здійснення вибуху. Вказану гранату обвинувачений, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав та носив. Того ж дня приблизно о 19 год. 50 хв. працівники поліції під час затримання ОСОБА_13 у приміщенні зазначеного кіоску виявили та вилучили у нього вказаний бойовий припас.

Своїми умисними діями ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

23 листопада 2017 р. о 16 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_13 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, знаходячись в кіоску, котрий належить приватному підприємцю ОСОБА_8 , який розташований на території автовокзалу по АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно пристав до потерпілої ОСОБА_8 , супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, в присутності потерпілої ОСОБА_9 та інших осіб погрожував їй фізичною розправою та в підтвердження свого наміру дістав з карманів корпус бойової ручної гранати та запал до неї, котрі в сукупності являються бойовою ручною гранатою РГД-5, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до боєприпасів, придатна для здійснення вибуху. При цьому ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, вів себе нахабно, проявляючи п`яну завзятість, діючи умисно, з особливою зухвалістю почав з`єднувати корпус гранати та запалу, котрі обвинувачений заздалегідь заготовив в якості предмета для нанесення тілесних ушкоджень. Своїми умисними діями ОСОБА_13 створював реальну загрозу життю та здоров`ю працівникам кіоску та оточуючим, котрі відвідували заклад. У результаті хуліганських дій обвинуваченого тимчасово порушено нормальні умови діяльності кіоску в період з 16 год. 15 хв. до 17 год. 23 листопада 2017 р., чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 на суму 500 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 вчинив хуліганство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК Украйни визнав повністю, у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України, не визнав, дав суду пояснення щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обвинувачений суду пояснив, що вдень 12 серпня 2017 р. біля ринку Анголенка в м. Запоріжжі він знайшов пакет, в якому знаходилась речовина. Цей пакет він поклав в кишеню одягу та пішов у напрямку проспекту Соборного. Через деякий час його затримали поліцейські, які при огляді знайшли та вилучили у нього цей пакет.

Ввечері 23 листопада 2017 р. він прийшов в кіоск знайомої ОСОБА_8 , розташований на автовокзалі м. Запоріжжя. Разом з нею, а також її знайомою ОСОБА_9 вони сиділи в кіоску, пили кофе. Раптово в приміщення увірвалось кілька людей, поклали його на підлогу, почали обшукувати. Вони питали у нього, де граната. Через деякий час в кіоск зайшли ще кілька працівників поліції, вони вилучили з карманів його одягу гранату і запал, доставили його у відділ поліції. Гранати у нього при собі не було, вважає, що її підкинули працівники поліції.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого у вчинені вказаних злочинів ґрунтується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно рапорту інспектора чергової частини Олександрівського відділення поліції м. Запоріжжя 12 серпня 2017 р. о 16 год. 55 хв. надійшло повідомлення від служби 102 про те, що на вул. Базарній в руках чоловіка зіп-пакет з речовиною, можливо наркотичною. (а.с. 243 т.1)

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного слідчим Олександрівського відділу поліції 12 серпня 2017 р. в період з 18 год. 00 хв. до 18 год. 15 хв., об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована біля будинку № 38 по проспекту Соборному в м. Запоріжжі. На цій ділянці знаходиться поліцейський ОСОБА_14 , який пояснив, що при патрулюванні він виявив чоловіка, котрий представився ОСОБА_13 , у якого при поверхневому огляді виявлена невідома речовина. Вказаний чоловік на питання слідчого видав пакет з кристалічною речовиною. (а.с. 244-245 т.1)

Висновком судової експертизи встановлено, що вилучена у ОСОБА_13 речовина масою 0,453 г містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, маса якого в наданій речовині складає 0,202 г, відсотковий вміст метамфетаміну в перерахунку на основу склав 44,6 ваг%. (а.с. 2-27 т.2)

Висновком Обласного клінічного наркологічного диспансеру, складеним 12 серпня 2017 р., ОСОБА_13 перебував у стані наркотичного сп`яніння. (а.с. 246 т.1)

Згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 р. з наступними змінами, метамфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця ІІ, список №2).

Згідно рапорту інспектора чергової частини Комунарського відділення поліції міста Запоріжжя 23 листопада 2017 р. о 16 год. 54 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_8 зі служби 102 про те, що о 16 год. 50 хв. за адресою: проспект Соборний, 20 м. Запоріжжя, приїхав ОСОБА_13 , обіцяв підірвати кіоск заявниці, у нього в руках бачили гранату. (а.с. 194 т.1)

Відповідно до протоколу огляду місця події, розпочатого 23 листопада 2017 р. о 17 год. 30 хв., об`єктом огляду є торгівельний кіоск, розташований на території автовокзалу АДРЕСА_2 . В кіоску знаходиться чоловік, який представився ОСОБА_13 . (а.с. 196-197 т.1)

Згідно акту перевірки об`єкту на наявність вибухонебезпечних предметів, розпочатої 23 листопада 2017 р. о 18 год. 40 хв., проведено огляд ОСОБА_13 , який знаходився в кафе на автовокзалі м. Запоріжжя. В результаті огляду виявлено та вилучено: корпус гранати РГД-5, запал УЗРГМ. (а.с. 204 т.1)

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 23 листопада 2017 р. у зазначеному вище кіоску затримано ОСОБА_13 , який одягнутий у куртку, спортивний костюм, шапку. Поруч із ОСОБА_13 на столі знаходяться: корпус РГД-5, запал УЗРГМ, металева трубка, які упаковані в паперові пакети та вилучені. Вказані предметі попередньо були вилучені у ОСОБА_13 для забезпечення безпеки. (а.с. 198-203 т.1)

Згідно висновку судової експертизи вилучені у ОСОБА_13 предмет еліпсоїдної форми є елементом вибухового пристрою військового призначення промислового виготовлення, а саме корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який до боєприпасів не відноситься; предмет циліндричної форми є бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який до боєприпасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів детонування (ініціювання вибуху); надані на дослідження корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 в сукупності з бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії типу УЗРГМ-2 являються бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5 промислового виготовлення, яка являється вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до боєприпасів. Корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил вагою 100-115г; бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ-2 містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС вагою 0,1г, азид свинцю вагою 0,2г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген вагою 1г. Корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 придатний для здійснення вибуху при наявності засобу ініціювання вибуху, або утворені необхідних для цього умов; бойовий уніфікований підривник дистанційної дії типу УЗРГМ-2 придатний для здійснення вибуху у якості засобу ініціювання вибуху. (а.с. 217-224 т.1)

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засідання показала, що знайома з обвинуваченим кілька років, він домагався відносин з нею, однак вона відмовила. ОСОБА_13 переслідував її, приходив на роботу, погрожував. 23 листопада 2017 р. вона знаходилась у своєму робочому кабінеті на другом поверсі автовокзалу. Їй зателефонував знайомий, який повідомив, що прийшов ОСОБА_13 . Вона пішла в кіоск, який розташовано на першому поверсі автовокзалу. В приміщенні кіоску була реалізатор ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та кілька чоловік покупців, які щось купили та вийшли. Побачивши її, ОСОБА_13 став погрожувати підірвати її. Він дістав із кармана куртки гранату, з іншого кармана запал для гранати, тримав їх в руці, вкручував запал в гранату. Весь час він погрожував їй, лаявся нецензурними словами. Він поклав гранату і запал у карман куртки, але продовжував погрожувати, ще двічі доставав гранату з карману. Вона зателефонувала в поліцію, повідомила про ці події. Через деякий час в кіоск зайшли кілька чоловік, вони повалили ОСОБА_13 на підлогу, потім викликали слідчо-оперативну групу, вилучили у нього гранату. Вказаними діями обвинувачений приблизно на 1 год. зірвав роботу кіоску, чим їй завдано матеріальну шкоду в розмірі 500 грн., цивільний позов вона не заявляла.

Згідно довідки директора ПП «Калінько» в результаті дій ОСОБА_13 23 листопада 2017 р. зірвано роботу кіоску на протязі години, чим потерпілій причинено матеріальну шкоду в розмірі 500 грн. (а.с. 138 т.1)

Потерпіла ОСОБА_9 , суду пояснила, що працює в кіоску, який належить ОСОБА_8 , знайома з ОСОБА_13 . Останній часто приходив в кіоск, який розташований на території автовокзалу м. Запоріжжя, щоб побачити ОСОБА_8 . Ввечері 23 листопада 2017 р. ОСОБА_13 в черговий раз прийшов в кіоск, був у стані наркотичного сп`яніння. Вона покликала ОСОБА_8 . Коли та прийшла в кіоск, ОСОБА_13 почав погрожувати їй, а потім достав з кармана куртки гранату, тримав її у руці. Гранату він поклав у карман одягу, потім ще доставав, погрожуючи підірвати. ОСОБА_8 викликала поліцію. Через деякий час в кіоск зайшли кілька чоловік, які повалили обвинуваченого на підлогу, достали з карману гранату. Потім ще приїхали працівники поліції, вилучили гранату, ОСОБА_13 забрали у відділ поліції.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що працює оперативним уповноваженим Дніпровського відділу поліції. Наприкінці 2017 р. у відділ звернулась ОСОБА_8 , яка повідомила, що їй погрожує ОСОБА_13 . Він порадив їй зателефонувати, коли ОСОБА_13 прийде до неї. Ввечері ОСОБА_8 зателефонувала йому, повідомивши, що ОСОБА_13 прийшов у кіоск, розташований на автовокзалі, погрожує їй. Разом з працівниками поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вони поїхали на автовокзал. Коли вони заїхали на територію автовокзалу, бачили, що також під`їхав автомобіль Національної гвардії. Вони зайшли в приміщення кіоску, де побачили двох жінок, а також ОСОБА_13 , який в руках тримав предмет, схожий на гранату. Застосувавши фізичну силу, вони поклали обвинуваченого на підлогу та утримували його, доки зайшли військовослужбовці Національної гвардії. Вони підняли ОСОБА_13 з полу, оглянули одяг, граната була вже в кармані куртки. Вони викликали слідчо-оперативну групу, після чого залишили місце події.

Свідок ОСОБА_16 оперативний уповноважений Дніпровського відділу поліції, дав суду аналогічні пояснення. Крім того, свідок пояснив, що коли вони зайшли в кіоск, потерпіла ОСОБА_8 сказала, що у нього, маючи на увазі ОСОБА_13 , граната. Після цього вони його затримали разом з військовослужбовцями Національної гвардії, викликали слідчо-оперативну групу, члени якої вилучили у обвинуваченого гранату.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що є військовослужбовцем Національної гвардії. 23 листопада 2017 р. разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 несли службу на вулицях м. Запоріжжя. Ввечері вони отримали повідомлення, що на автовокзалі по проспекту Соборному чоловік з гранатою. Вони виїхали до автовокзалу, де знаходиться кіоск, увійшли до нього. Там вже знаходились працівники поліції, які затримали чоловіка, сказали, що у нього граната. Вони оглянули одяг чоловіка, в одному кармані куртки знайшли гранату, у другому запал, викликали слідчо-оперативну групу, вибухотехніків. Затриманий казав, що гранату знайшов.

Свідок ОСОБА_19 дав суду аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що на той час працював патрульним поліцейським. Ввечері 23 листопада 2017 р. разом з ОСОБА_22 патрулював вулицями м. Запоріжжя. Приблизно о 16 год. 30 хв. вони отримали виклик на автовокзал, де чоловік погрожував підірвати людей. Вони приїхали на місце події, обвинувачений вже був затриманий, прибула слідчо-оперативна група, вибухотехніки, вилучили у нього гранату РГД-5.

Згідно висновку Обласного клінічного наркологічного диспансеру, складеному 23 листопада 2017 р., ОСОБА_13 перебував у стані наркотичного сп`яніння. (а.с. 237 т.1)

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_13 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 309 КК України.

Пояснення ОСОБА_13 про те, що гранати у нього не було, її підкинули працівники поліції, що в приміщенні кіоску він нікому не погрожував, хуліганські дії не вчиняв, суд не приймає до уваги, оскільки ці ствердження спростовується сукупністю наведених вище доказів, що узгоджуються між собою, та не викликають у суду сумнівів.

Суд також не приймає до уваги заперечення захисника обвинуваченого про те, що вина ОСОБА_13 в незаконному носінні та зберіганні бойових припасів не доведена, оскільки ніхто з потерпілих і свідків не бачив у нього гранату, протоколом огляду місця події та протоколом затримання граната не вилучалась, оскільки ці ствердження спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_13 під час конфлікту демонстрував гранату з запалом, які дістав з карману одягу; показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що обвинувачений в руках тримав предмет, схожий на гранату; показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що в одному кармані куртки обвинуваченого знайшли гранату, у другому запал, викликали слідчо-оперативну групу, вибухотехніків; даними, що містяться в акті перевірки об`єкту на наявність вибухонебезпечних предметів, згідно яким при проведені огляду ОСОБА_13 виявлено та вилучено корпус гранати РГД-5, запал УЗРГМ; даними, що містяться в протоколі затримання обвинуваченого, згідно яким у зазначеному кіоску поруч із ОСОБА_13 на столі знаходяться корпус РГД-5, запал УЗРГМ, які попередньо вилучені у ОСОБА_13 для забезпечення безпеки.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, суд приймає до уваги, що згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26 квітня 2002 р. «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292 та іншими нормативними актами.

Згідно п.1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

За змістом п. 2 зазначеного Положення до предметів, на які поширюється дозвільна система, належать, зокрема, бойові припаси. За змістом п. 9 того ж Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання бойових припасів здійснюється в порядку, визначеному МВС.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622 з відповідними змінами, дозволи на придбання, зберігання, перевезення й використання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, видають органи поліції; громадянам видаються дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Отже, діючими законодавством та нормативно-правовими актами видача громадянам дозволу на придбання, зберігання та носіння бойових припасів не передбачена. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 придбав і носив бойовий припас без передбаченого законом дозволу, ці його дії є незаконними.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України як такі, що вчинені із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 березня 2019 р. у справі № 749/1092/16-к. Згідно цієї постанови спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час вчинення хуліганських дій; заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень є предмети, які хоча і не піддавались будь-якому попередньому обробленню, але були спеціально підготовлені винним для вказаної цілі та об`єктивно можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень. Вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи вказаної кваліфікуючої ознаки хуліганства, слід ураховувати, що вона має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесних ушкоджень або коли використання цих предметів під час вчинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян (пункти 11, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику в справах про хуліганство»).

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 під час вчинення хуліганських дій використовував гранату, яка є бойовим припасом, що створювало реальну загрозу для життя та здоров`я громадян, тому його вказані дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України.

Клопотання захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_13 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки добровільно пройшов курс лікування від наркоманії, суд не може задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першої цієї статті.

На підтвердження проходження обвинуваченим лікування від наркоманії захисником надано довідку наркологічної амбулаторії, лікар ОСОБА_23 , датовану 22 березня 2019 р., про те, що ОСОБА_13 19 серпня 2017 р. пройшов лікування від наркотичної залежності за методом Довженка, за бажанням пацієнта закодований довічно, перебуває довічно на амбулаторному спостереженні та лікуванні. До вказаної довідки додано копію ліцензії лікаря ОСОБА_23 на здійснення медичної практики (наркологія). Копія ліцензії засвідчена адвокатом захисником обвинуваченого.

На вимогу суду адвокат оригінал вказаної ліцензії не надала, лікар ОСОБА_23 на виклик суду в судове засідання не з`явився, інші документи, які підтверджують лікування обвинуваченого від наркоманії не надав.

Надані адвокатом докази щодо проходження обвинуваченим лікування від наркоманії викликають у суду обґрунтовані сумніви, які підтверджуються тієї обставиною, що згідно висновку Обласного клінічного наркологічного диспансеру 23 листопада 2017 р. ОСОБА_13 перебував у стані наркотичного сп`яніння, в той час, як 19 серпня 2017 р. згідно зазначеної вище довідки лікаря він пройшов курс лікування від наркоманії.

На думку суду вказані вище обставини унеможливлюють звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України з підстав, передбачених ч.4 ст. 309 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного; обставини, що обтяжують покарання, до яких відносить вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів; не знаходячи обставин, що пом`якшують покарання.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_13 раніше судимий, повторно вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкі злочини в період іспитового строку, не працює.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що у відповідності зі ст. 65 КК України є підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2016 р. ОСОБА_13 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, нові злочини вчинено ним в період іспитового строку, остаточне покарання йому необхідно призначити відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України за правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Суд, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Про існування зазначених ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_13 є громадянином іноземної держави, не має зареєстрованого в Україні постійного місця проживання; не працює, не має постійного джерела доходу; не має стійких соціальних зв`язків, не одружений; вчинив злочини в період іспитового строку, що дає підстави вважати, що обвинувачений з метою ухилення від покарання за вчинені злочини, може без перешкод залишити своє місце проживання та/або вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд

У х в а л и в :

Обвинуваченого ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 309 КК України, та призначити покарання: за ч.1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.4 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_13 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2016 р., остаточно призначивши ОСОБА_13 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_13 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_13 у строк покарання попереднє ув`язнення в період з 23 листопада 2017 р. по 12 червня 2018 р. протягом 6 міс. 20 днів з розрахунку день за день.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речові докази: залишки після проведення полігонних випробувань бойових припасів, передані на зберігання в Комунарський ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, після набрання вироком законної сили знищити; дактилокарту на ім`я ОСОБА_13 та букальні клітини залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження; спецпакет № 3881842, в якому знаходиться кристалічна речовина масою 0,453 г, переданий на зберігання в Олександрівський ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1