Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року, якою відмовлено у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Слідчим СВ Житомирського РВП ОСОБА_9 за погодженням з процесуальним керівником до слідчого судді 29.07.2019 подано клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 та одночасно застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю із забороною залишати місце проживання цілодобово до 04.09.2019.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що незважаючи на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, навчається, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, у зв`язку із чим прийнято рішення про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 зазначає, що ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому є незаконною.

Просить скасувати ухвалу суду про застосування щодо підозрюваного домашнього арешту та постановити нову, якою продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів.

Вказує, що суд, під час постановлення ухвали, взяв до уваги лише характеризуючі дані на ОСОБА_8 та зробив хибний висновок, що тримання під вартою останнього є невиправданим, а тому вважав за можливе обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що в наявності ГУНП в Житомирській області є не більше 10 електронних засобів контролю на всю Житомирську область, яких явно є недостатньо для забезпечення виконання відповідних ухвали всіх судів.

Звертає увагу суду, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_8 набули значного суспільного резонансу, широко висвітлюється в засобах масової інформації та продовжують викликати значне суспільне обурення, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, за які законом передбачено кримінальну відповідальність строком до 12 років.

На час звернення до суду з клопотанням існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до завершення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (проведення експертизи, відкриття матеріалів кримінального провадження).

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, клопотання захисника ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 в якому вони просили повернути апеляційну скаргу прокурору, оскільки вона подана поза межами досудового розслідування, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Також суд має застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Пунктом 5 частини 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

В суді апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_7 , надав суду копію обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, з якого вбачається, що прокурор, який є апелянтом, 31.07.2019 року, затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та скерував його до суду для розгляду по суті.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , прокурор подав вже 02.08.2019 року, тобто поза межами досудового розслідування.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

За таких обставин, у апеляційного суду відсутні правові підстави для перевірки законності ухваленого слідчим суддею рішення, тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Разом з тим, зазначене рішення не перешкоджає прокурору під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції порушувати питання щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року, якою відмовлено у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 закрити.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: