Справа № 204/5087/19
Провадження № 1-кс/204/1562/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. 2-й Араб, Геокчайського району, Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, на утриманні маючого малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого ПП « ОСОБА_7 », раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2019 року старший слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 20.07.2019 по кримінальному провадженню, старшим слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 20.07.2019 приблизно о 14 год. 20 хв., знаходячись біля магазину «Старий Баку», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 8, зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, на ґрунті особистих неприязних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_5 , реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, із невстановленої слідством зброї, яку носив та зберігав при собі під верхнім одягом і яку останній визнав знаряддям злочину, утримуючи у правій руці, умисно здійснив один постріл у бік ОСОБА_9 , який стояв навпроти нього на відстані приблизно 1,5 метра. У результаті умисних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно відкрите проникаюче черепно-мозкове поранення з вихідним отвором у лобній області, багатоосколковий перелом лобової кістки з впровадженням кісткових фрагментів, забій обох лобових долей, субдуральна гематома лобової області, пневмоцефалія, перелом криши орбіти решетчетої кістки. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його закінчити з причин, які не залежать від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_9 був доставлений до лікарні, де йому була надана своєчасна і кваліфікована медична допомога, що запобігла смерті потерпілого. Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, тобто закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Доказами, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 є: протокол огляду від 20.07.2019; протокол огляду від 20.07.2019; протокол огляду від 20.07.2019; протокол огляду від 20.07.2019; медична довідка №1229; показання свідка ОСОБА_10 ; показання свідка ОСОБА_11 ; протокол затримання у порядку ст.208 КПК України; повідомлення про підозру ОСОБА_5 ; показання підозрюваного ОСОБА_5 . Отже, враховуючи вищевикладене слідчий вважає, що зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу. Вказані обставини, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, який згідно виду та розміру покарання, визначеного в санкції частини статті у відповідності до положень ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад десять років або довічне ув`язнення, вказують на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що: він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вказаний злочин передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі та оскільки даний злочин є особливо тяжким, до підозрюваного неможливо застосувати звільнення від покарання у вигляді іспитового строку; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки та потерпілий є знайомими для підозрюваного. Також, враховуючи те, що ОСОБА_5 застосував фізичне насильство з застосуванням заздалегідь підготовленого предмету, є підстави вважати що підозрюваний може застосувати аналогічне насильство до потерпілого та свідків з метою подальшої зміни показів. Тому, вважаю, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що виключить можливість настання у кримінальному провадженні вищезазначених ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. Тому, слідчий звертається до суду із даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки дана подія відбулася випадково, він не мав наміру на вчинення подібних дій, до того ж після всього, що сталося він викликав швидку для потерпілого та поліцію. Він приватний підприємець, має свій магазин, на його утриманні знаходить 10 річна донька, дружина не працює.

Адвокат підозрюваного у судовому засіданні просив не застосовувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати нічний домашній арешт, оскільки він має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають малолітня донька та 19-ти річний син, який навчається. Дружина не працює, його заробіток від приватного підприємства є єдиним засобом доходу для сім`ї. Вручена підозра не обґрунтована, оскільки подія сталася випадково, без жодного умислу на вбивство, з метою захисту свого майна. Щодо ризиків, вважає, що вони не підтверджені жодним чином, підозрюваний не має наміру переховуватись, оскільки не вважає себе винним. До того ж, впливати на свідків та потерпілого, не має наміру.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
Так, прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, прокурором не наведено будь-яких переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є приватним підприємцем, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, на його утриманні знаходиться малолітня донька та він раніше не судимий.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків, малолітньої доньки на утриманні, постійного місця проживання та реєстрації, відсутність судимостей, недоведеність прокурором у судовому засіданні недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці, тобто до 22 вересня 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місця постійного проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 ;

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі отримувалися.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1