Справа № 473/2513/13-к
Провадження № 1-кп/484/364/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Некрасовка, Советського району, АРК, з середньою професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого 17.03.2008 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження № 0000150 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Потерпілі - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явились, ОСОБА_10 отримав судову повістку, а ОСОБА_11 - не отримав, судова повістка повернулась від нього із зазначеннями працівниками Укрпошти про інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Ухвалою суду від 04.07.2019 року обвинуваченим було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.09.2019 року включно.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, мотивуючи зокрема тим, що на сьогоднішній день обставини та ризики, що були враховані судом при обранні та продовженні строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , відповідно до попередніх ухвал суду не зменшились та не відпали, у зв`язку з чим обвинувачення вважає за доцільне просити суд про продовження строку його дії з наступних підстав. На думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`який немає у зв`язку з тим, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків та потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обставини, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків це те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні одного тяжкого та двох особливо тяжких кримінальних правопорушень, вживав заходів до переховування від правоохоронних органів, вже притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення ряду тяжких, в тому числі й корисливих, злочинів, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Відомостями про те, що за станом здоров`я чи сімейним станом обвинувачені не можуть утримуватись під вартою, обвинувачення не володіє.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти заявленого клопотання, вказуючи, що клопотання є необгрунтованим, не відповідає вимогам КПК України, ризики є лише припущеннями прокурора, а належну процесуальну поведінку зможе забезпечити цілодобовий домашній арешт. Крім того, обвинувачений в СІЗО захворів на низку тяжких хвороб, що також виключає можливість його утримання пд вартою. В свою чергу, звернулись з клопотанням про зміну виду запобіжного заходу на більш м`який, а саме письмовим клопотанням захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, в обґрунтування якого, крім викладеного, посилались на порушення розумних строків тримання під вартою, наявність родини, стійких соціальних зв`язків та стан здоров`я обвинуваченого, який потребує стаціонарного лікування, що є неможливим в умовах СІЗО.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу як необгрунтованої.

Копія клопотання вручена обвинуваченому та захиснику 09 серпня 2019 року о 10.15 год., а прокурору також 09 серпня 2019 року.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що підозра щодо обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованою зібраними у межах кримінального провадження доказами, що визначено на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення суд зможе вирішити лише за результатами судового розгляду. Також суд вважає доведеною наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо обвинуваченого. Зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки. З наведених вище підстав клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволенню не підлягає.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів, обґрунтовуючи його зокрема тим, що на сьогоднішній день обставини та ризики, що були враховані судом при обранні та продовженні строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , відповідно до попередніх ухвал суду не зменшились та не відпали, у зв`язку з чим обвинувачення вважає за доцільне просити суд про продовження строку його дії. На думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на більш м`який немає у зв`язку з тим, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків та потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обставини, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків це те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні одного тяжкого та двох особливо тяжких кримінальних правопорушень, вживав заходів до переховування від правоохоронних органів. Відомостями про те, що за станом здоров`я чи сімейним станом обвинувачені не можуть утримуватись під вартою, обвинувачення не володіє.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник рахує, що клопотання взагалі необгрунтоване, а також не відповідає вимогам ст. 184 КПК України і тому задоволенню не підлягає. Водночас, просили про застосування менш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого.

Копія клопотання вручена обвинуваченому та захиснику 09 серпня 2019 року о 10.00 год.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що підозра щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованою зібраними у межах кримінального провадження доказами, що визначено на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення суд зможе вирішити лише за результатами судового розгляду. Також суд вважає доведеною наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо обвинуваченого. Зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки. З наведених вище підстав клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Суд вважає, що даний запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу обрання обвинуваченим даного запобіжного заходу відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, особам обвинувачених, а ризики не зменшились, є дійсними та триваючими.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на неналежну медичну допомогу в умовах тримання під вартою, то надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально- виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.
Тобто, обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, суд на даному етапі не встановив.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 08 жовтня 2019 року включно.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що відповідно до вимог ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, передбаченого ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до ч. 4 цієї ж статті, а тому слід продовжити їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Крім того, під час підготовчого судового засідання захисники обвинувачених, яких підтримали обвинувачені, заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Закону, зокрема так як анкетні відомості потерпілого не відображають його місце проживання на даний час, правова кваліфікація злочинів є неправильною, до обвинувального акту не додано розписки обвинувачених про роз`яснення їм права на суд присяжних та в супереч вимогам ст. 291 КПК України, суду до початку судового розгляду надано всі матеріали кримінального провадження, що заборонено.

Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом, реєстром матеріалів досудового розслідування та розписками обвинувачених і захисників про отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про те, що клопотання обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки обвинувальний акт та додатки до нього дійсно не відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст. 283, ст. 291 КПК України обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового розслідування, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не містить формулювання обвинувачення, в ньому лише зазначено про обгрунтоване повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Однак, в обвинувальному акті зазначена адреса місця проживання потерпілого ОСОБА_11 , яка не відповідає дійсності, що підтвердив в судовому засіданні прокурор, пояснивши, що за даними сільської ради с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_11 п`ять років тому вибув з території сільської ради і на даний час його місце проживання не відомо.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини четвертої ст. 291 КПК України, надання суду інших документів, ніж обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, до початку судового розгляду забороняється.

Проте, до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області матеріали кримінального провадження надійшли у трьох томах, в яких містяться всі докази у справі, досліджені судом при проведенні колишнього судового розгляду.

Крім того, статтею 384 КПК визначено, що прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором не виконано вимог частини 1 статті 384 КПК та не роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їх право на розгляд провадження судом присяжних, а до обвинувального акту не додано письмового роз`яснення прокурора обвинуваченим про особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, що свідчить про порушення прав обох обвинувачених.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, даний обвинувальний акт та додатки до нього містять такі недоліки, які перешкоджають суду призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 314-316, 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 384 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - задовольнити, а в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Вознесенськ Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 жовтня 2019 року, включно, з утриманням його у Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Некрасовка, Советського району, АРК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 жовтня 2019 року, включно, з утриманням його у Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, з додатками до нього - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_12