Ухвала
іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ
провадження № 51-4789 впс 18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про направлення апеляційної скарги на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року з Луганського апеляційного суду до Рівненського апеляційного суду,
встановив:
Клопотання мотивовано тим, що 19 червня 2019 року захисник ОСОБА_5 подала до Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , однак станом на 11 липня 2019 року автоматизованого розподілу зазначеної справи між суддями Луганського апеляційного суду не відбулося. Секретар кримінальної палати пояснює це неможливістю сформувати колегію суддів, однак попри це голова Луганського апеляційного суду не надсилає до Верховного Суду подання про направлення зазначеної апеляційної скарги до іншого апеляційного суду.
У зв`язку з цим адвокат ОСОБА_5 посилається на положення ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) як на підставу для зміни підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 , яка підтримала клопотання, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Неможливість утворити склад суду повинна підтверджуватися протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями та іншими документами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, на підставі яких апеляційний суд може внести до Верховного Суду подання про передачу справи до іншого суду.
Як убачається з інформації, наданої Луганським апеляційним судом, до вказаного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Луганського апеляційного суду від 19 липня 2019 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, наведені адвокатом ОСОБА_5 у клопотанні доводи щодо неможливості утворити склад суду Луганським апеляційним судом для розгляду вказаної апеляційної скарги позбавлені підстав.
За таких обставин колегія суддів вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про направлення апеляційної скарги на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 14 червня 2019 року з Луганського апеляційного суду до Рівненського апеляційного суду залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3