ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8
представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2016р. приблизно о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_11 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України відповідно до якого: - п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», рухався по вул. Алчевських, яка є другорядною дорогою зі сторони вул. Іванова в напрямку вул. Весніна м. Харкова, зі швидкістю 40 км/год.
Під час руху по вказаній вулиці, перетинаючи нерегульоване перехрестя з вул. Ярослава Мудрого, яка є головною дорогою, ОСОБА_10 порушив вимоги п.п. 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України та п. 33 п/п 2.1 Додатка 1 до даних Правил, згідно з якими: п. 16.3 «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів»; п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; п. 33 «Дорожні знаки» (додаток 1) п/п 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі», не надав дорогу автомобілю «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , який перетинав вказане перехрестя по вул. Ярослава Мудрого зі сторони вул. Пушкінської в напрямку вул. Сумської та допустив з ним зіткнення.
Внаслідок дорожньо-транспортної події постраждали пасажири автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1202-A/16 від 12.10.2016р., ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я у вигляді закритої травми грудної клітини, а саме переломів 2-7 ребер справа по задній пахвовій лінії, а також спричинені тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості у вигляді садна голови.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1201-А/16 від 20.10.2016р. , у ОСОБА_7 мали місце такі пошкодження: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійно-рвані рани правої надбрівної області, мочки вуха і за щелепної області - належать до категорії ЛЕГКИХ тілесний ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; закритий перелом кісток тазу у виді: перелому лонних і сідничних кісток з обох боків, крайового перелому крижів справа, перелому крила клубової кістки справа без істотного зміщення - належить до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я; закриті переломи поперечного відростка 5-го поперекового хребця справа і 4-го поперекового хребця зліва зі зміщенням - належать до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я; закритий перелом верхньої третини правої малогомілкової кістки з незначним зміщенням належить до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №466 КЕ /2017 від 16.07.2018 ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої травми правого гомілковостопного суглобу у вигляді перелому медіальної щиколотки без зміщення осколків.

Крім того, згідно вищевказаного висновку у ОСОБА_14 у зв`язку з перенесеною поєднаною закритою травмою таза та правої гомілки, у постраждалої мають місце стійкі наслідки у вигляді часткової необоротної втрати функції опорно-рухливого апарату, без перспективи повної її відновлення, наслідки що сформувалися внаслідок зазначеної поєднаної травми, відповідають наступним відсоткам втрати загальної працездатності: - посттравматична деформація з порушенням просторових співвідношень таза, виразним краніальним зміщенням правої тазової кістки, як наслідок загоєння (консолідації) зазначених вище переломів, поряд з наявністю на теперішній час незрощених переломів лобкових і сідничних кісток та початковими ознаками асептичного некрозу голівки правої стегнової кістки з помірним обмеженням рухів в правому кульшовому суглобі 25%; - посттравматичний артроз правого колінного суглобу, що сформувався внаслідок консолідації перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, та призвів до розвитку помірно виразного обмеження рухливості в суглобі 20 %.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, отриману постраждалою ОСОБА_7 та зазначену вище поєднану скелетну травму травму таза і правої гомілки, в комплексі, як таку, що утворилася за єдиним механізмом під час дорожньо- транспортної події, за її наслідками слід кваліфікувати як тяжке тілесне ушкодження, що обумовило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою загальної працездатності більше ніж на 1/3, - в розмірі 45%.

Порушення п.п.16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України та п. 33 п/п 2.1 Додатка 1 до даних Правил ОСОБА_10 , які згідно висновків судової авто-технічної експертизи № 963/16 від 28.10.2016 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив необачність, не врахував дорожню обстановку, і, рухаючись через нерегульоване перехрестя по другорядній дорозі, повинен був поступитися дорогою автомобілю "«AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався через перехрестя по головній дорозі, та допустив зіткнення з останнім, що спричинило вказані наслідки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєному злочині не визнав , та пояснив , що 18.09.2016р. приблизно о 02.00 годині 20 хвилин, він керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його матері , у стані алкогольного сп`яніння не знаходився, випив 2 пляшки пива ще у 23.00, рухався по вул. Алчевських, яка є другорядною дорогою зі сторони вул. Іванова в напрямку вул. Весніна м. Харкова, зі швидкістю 20-40 км/год, в салоні автомобілю знаходились дві жінки ОСОБА_13 та ОСОБА_7 на задньому сидінні. Під час руху по вказаній вулиці, перетинаючи нерегульоване перехрестя з вул. Ярослава Мудрого, яка є головною дорогою, світлофор не працював мигав жовтим, він подивився на ліво , та продовжив рух, подивився направо , машин не було, та також продовжив рух, і в цей момент , коли він знаходився вже на перехресті він відчув удар у правий бік свого автомобілю, після зіткнення автомобілі змістилися вперед та вліво по ходу його руху. Видимість була при штучному освітленні десь 100 м., удар був під кутом десь 90 градусів стосовно осевих ліній автомобілів. На його думку в ДТП винен водій автомобілю "«AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 , який рухався мабуть зі швидкістю понад 60 км/г. Цивільні позови потерпілих взагалі не визнає, як і цивільний позов ОСОБА_15 .
Незважаючи на заперечення своєї провини обвинуваченим, винність ОСОБА_10 в кримінальному правопорушенні в об`ємі, визнаним судом встановленим, повністю доказана сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

- свідченнями потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила , що 18.09.2016р. приблизно о 02.00 годині 20 хвилин, вона разом з подругою ОСОБА_13 їхали на таксі під керуванням ОСОБА_10 на автомобілі «ВАЗ-2109», по вул. Алчевських, зі сторони вул. Іванова в напрямку вул. Весніна м. Харкова, з нормальною швидкістю. Під час руху по вказаній вулиці, перетинаючи нерегульоване перехрестя з вул. Ярослава Мудрого, відчула удар у правий бік автомобілю на якому їхала , після зіткнення до тями прийшла в реанімації , механізму самого ДТП повідомить не може, але звуку гальмування не чула , отримала тілесні ушкодження , продовжує лікування, цивільний позов до ОСОБА_10 підтримує в повному обсязі;
- свідченнями потерпілої ОСОБА_13 , яка надала суду аналогічні свідчення, але уточнила, що після удару прийшла до тями, коли її витаскували з автомобіля, претензій до ОСОБА_10 не має;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який повідомив суду, що 18.09.2016р. приблизно о 02.00 годині 20 хвилин він керував автомобілем «AUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю до 60 км/г , по вул. Ярослава Мудрого зі сторони вул. Пушкінської в напрямку вул. Сумської , попереду нього їхав автомобіль БМВ, який проїхав перехрестя, а він на самому перехресті на відстані 2-3 м побачив як зліва направо по ходу його руху вискочив автомобіль ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_10 , він нічого не встиг зробити та відбулося зіткнення його автомобілю та автомобілю, яким керував ОСОБА_10 . Освітлення було штучне, видимість до 100 м, світлофор не працював , він рухався по головній дорозі. ОСОБА_10 після ДТП був адекватний, жінки без тями. Свій цивільний позов підтримує повністю та повідомив, що свій автомобіль після ДТП він продав десь за 300000 грн.;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , який повідомив суду, що 18.09.2016р. приблизно о 02.00 годині 20 хвилин він керував автомобілем ВАЗ 2110 рухався зі швидкістю до 40- 50 км/г, по вул. Ярослава Мудрого зі сторони вул. Пушкінської в напрямку вул. Сумської, попереду нього їхав автомобіль «AUDI Q7», під керуванням ОСОБА_12 на відстані десь 10-15м. Зліва з вул. Алчевських вискочив ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_10 , водій ауді не встиг загальмувати та відбулося зіткнення, він екстрено став гальмувати, його автомобіль розвернуло на перехресті , але він уникнув зіткнення, на його думку швидкість ауді була порівняна його швидкості, а швидкість ВАЗ 2109 було до 100 км/г;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який повідомив суду, що 18.09.2016р. приблизно о 02.00 годині 20 хвилин він керував автомобілем Лексус рухався зі швидкістю до 40- 50 км/г, по вул. Ярослава Мудрого зі сторони вул. Пушкінської в напрямку вул. Сумської , попереду нього їхав автомобіль ВАЗ 2110 , а ще попереду автомобіль «AUDI Q7». Коли автомобіль «AUDI Q7» виїхав на перехрестя з вул.Алчевських , то зліва з вул. Алчевських вискочив ВАЗ 2109, водій ауді не встиг загальмувати та відбулося зіткнення, водій ВАЗ 2110 екстрено став гальмувати, його розвернуло на перехресті , але він уникнув зіткнення, на його думку швидкість ауді була порівняна його швидкості та швидкості ВАЗ 2110 десь 50 км/г, в нього був реєстратор, відео з якого він передав водію «AUDI Q7»;

-висновком експерта № 1201-А/16 від 20.10.2016р. , відповідно до якого у зв`язку з подією 18.09.2016р. у ОСОБА_7 мали місце такі пошкодження: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійно-рвані рани правої надбрівної області, мочки вуха і за щелепної області - належать до категорії ЛЕГКИХ тілесний ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (П.2.3.3. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закритий перелом кісток тазу у виді: перелому лонних і сідничних кісток з обох боків, крайового перелому крижів справа, перелому крила клубової кістки справа без істотного зміщення - належить до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (для загоєння вказаного перелому потрібний термін не менш 3-х тижнів)(п.2.2.2. Правил «медово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закриті переломи поперечного відростка 5-го поперекового хребця справа і 4-го поперекового хребця зліва зі зміщенням - належать до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я ((для загоєння вказаного перелому потрібний термін не менш 3-х тижнів)(П 2.2.2.Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закритий перелом верхньої третини правої малогомілкової кістки з незначним зміщенням належить до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я ((для загоєння вказаного перелому потрібний термін не менш 3-х тижнів)(П 2.2.2.Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Ці ушкодження утворилися від дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості травматичної поверхні яких не відобразилися, не виключено, що в умовах дорожньо-транспортної події, і в строк незадовго до госпіталізації, можливо, 18.09.2016р.

Є причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями, встановленими у ОСОБА_7 і дорожньо-транспортною подією від 18.09.2016 року ( т.1 а.с.177-178);

-висновком комісійної експертизи №466-КЕ/2017 від 16.07.2018 відповідно до якого отриману постраждалою ОСОБА_7 поєднану скелетну травму травму таза і правої гомілки, в комплексі, як таку, що утворилася за єдиним механізмом(автомобільна травма), за її наслідками слід кваліфікувати як ТЯЖКЕ тілесне ушкодження, що обумовило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою загальної працездатності більше ніж на 1/3, - в розмірі 45%(сорока п`яти процентів) керуючись п.п. 2.1.6. «Правил»(т.3 а.с. 3-50);

-висновком експерта №1202-А/16 від 12.10.2016року відповідно до якого : згідно даним з медичної карти №26933 ОСОБА_13 був встановлений діагноз: закрита травма грудної клітки, переломи 2-7 ребер справа, а також у зв`язку з подією 18.09.2016року мали місце пошкодженняя: садна голови відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п2.3.5. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закрита травма грудної клітки: переломи 2-7 ребер справа по задній пахвовій лінії відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоровя ((для загоєння вказаних переломів необхідний термін не менш 3-х тижнів)(п.2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»)). Ці ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у вказаних ушкодженнях не відобразилися, садна утворилися по механізму удар-тертя, удар-ковзання,могли утворитися в умовах ДТП. Мається причинно-наслідковий зв`язок між тілесними ушкодженнями встановленими у ОСОБА_13 і ДТП від 18.09.2016р. (т.1 а.с. 175-176);

- висновком експерта № 526 від 29.10.2016 року відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «AUDI Q7»,2015 року випуску, д/н НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 станом на 18.09.2016 року складала 1197718(один мільйон сто дев`яносто сім тисяч сімсот вісімнадцять) грн.. 30коп; вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «AUDI Q7»,2015 року випуску, д/н НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 станом на 18.09.2016 року складає 1291219 (один мільйон двісті дев`яносто одна тисяча двісті дев`ятнадцять) грн.. 29 коп; ринкова вартість колісного транспортного засобу «AUDI Q7»,2015 року випуску, д/н НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 станом на 18.09.2016 року складала 1295641,54(один мільйон двісті дев`яносто п`ять тисяч шістсот сорок одна) грн. 54 коп. До висновку додана калькуляція відновлюваного ремонту та ілюстративний матеріал ( т.1 а.с. 193 -217);

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.09.2016 року відповідно до якого встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди вулиця Ярослава Мудрого вулиця Алчевських, розташування автомобілів «AUDI Q7» та ВАЗ 2109 , які знаходився поза межами проїжджої частини, оглянуті транспортних засобів , до протоколу додано схему від 18.09.2016 на якій зображено перехрестя вулиць, місце зіткнення автомобілів, об`єкти , що знаходяться на ділянці, та фото таблицю до нього (т.1 а.с. 161-169);

-протоколом перегляду відеозапису на лазерному компакт-диску «Verbatim CD-R 700mb 52x80min», на якому мається запис з камери реєстратора автомобіля «Lexus», який зафіксував факт ДТП на перехресті вул. Ярослава Мудрого та вул.. Алчевських м. Харкова від 18.09.2016року, лазерним компакт-диском «Verbatim CD-R 700mb 52x80min», який визнано речовим доказом по справі (т.1 а.с. 171-174);

-висновком експерта № 890/16 від 27.10.2016р відповідно до якого встановлено, що: в момент первинного контакту автомобіль «AUDI Q7» р.н. НОМЕР_2 своєю передньою частиною контактував з правою бічною частиною автомобіля «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_4 , при цьому взаємне розташування транспортних засобів було таким, що кут між повздовжніми осями автомобілів «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_4 та «AUDI Q7» р.н. НОМЕР_2 був близьким до 90 градусів; зіткнення автомобілів «ВАЗ-2109» р.н. НОМЕР_4 та «AUDI Q7» р.н. НОМЕР_2 сталося на перехресті в районі розташування на асфальтобетонному покритті слідів «зчісу» та юзу, з ілюстративною таблицею (т.1 а.с.181-191);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.10.2016року за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_16 відповідно до якого: згідно з показань свідка ОСОБА_12 рухаючись по вул. Ярослава Мудрого 18.09.2016 року приблизно о 02:20 годині в напрямку вулиці Сумської зі швидкістю 60км/год, з увімкненим ближнім світлом фар. Була темна пора доби, опадів та явищ погіршуючи видимість не було, проїжджа частина була сухою і освітлювалась міським електроосвітленням; згідно з показань свідка ОСОБА_18 водій автомобіля AUDI Q7 ОСОБА_12 рухався з постійною швидкістю приблизно 60км/год. Також свідок зазначив, що в момент зіткнення ні автомобіль AUDI Q7, ні автомобіль ВАЗ -2109 не гальмували і контактували між собою таким чином, що автомобіль AUDI Q7 своєю передньою частиною з правою бічною частиною автомобіля ВАЗ-2109. Також в ході замірів було встановлено: автомобіль AUDI Q7 до зіткнення рухався по вулиці Яросалава Мудрого в напрямку перехрестя з вулицею Алчевських зі швидкістю 60км/год і з увімкненим ближнім світлом фар; автомобіль AUDI Q7 рухався по своїй смузі руху відхиляючись ліворуч, оскільки проїзна частина дороги вул.. Ярослава Мудрого після перехрестя з вул. Алчевських зміщена ліворуч відносно напрямку руху автомобіля AUDI Q7 р.н. НОМЕР_5 . При цьому автомобіль AUDI Q7р.н. НОМЕР_2 , розташовувався на відстані 5,0 м від свого лівого габариту до правого відносно його напрямку руху краю проїзної частини дороги, під кутом її меж; автомобіль ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_4 , до зіткнення рухався по проїзній частині дороги вул. Алчевських в напрямку перехрестя з вул. Ярослава мудрого зі швидкістю, яка була встановлена експериментальними заїздами і склала при якій ділянку дороги у 40 м автомобіль ВАЗ-2109 подолав за 3,6 с; 3,8с; 3,6 с;, після чого свідки вказали,що перший і третів заїзд найбільш відповідає тій швидкості, з якою рухався автомобіль ВАЗ-2109 під час ДТП; автомобіль ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_4 перед виїздом на перехрестя рухався на відстані 4,1м від свого лівого габариту до лівого краю проїзної частини дороги по напрямку свого руху; місце зіткнення транспортних засобів розташовувалось на перехресті вул Ярослава Мудрого та вул. Алчевських на відстані 5,8 м від лівої межі проїзної частини дороги відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ-2109. При цьому автомобіль ВАЗ-2109 в момент зіткнення розташовувався своєю передньою частиною на відстані 13,5 м від ближньої відносно його напрямку руху межі перехрестя; при зіткненні автомобіль AUDI Q7 контактував своєю передньою частиною з правою бічною частиною автомобіля ВАЗ-2109; автомобіль ВАЗ-2109 з моменту початку виїзду на перехрестя до зіткнення з автомобілем AUDI Q7 здолав відстань 13,5 м рухаючись зі швидкістю, при якій контрольну ділянку 40,0м долав за 3,6с; автомобілі ВАЗ -2109 та AUDI Q7 перед зіткненням рухалися без гальмування (т.1 а.с. 218-222);

-висновком експерта № 963/16 від 28.10.2016 року відповідно до якого згідно показів свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_16 : в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ВАЗ/2109» ОСОБА_10 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 16.3 і 16.11 Правил дорожнього руху України, та п.33 п/п 2.1 Додатка 1 до даних правил; технічна можливість запобігання пригоди для водія автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_10 , в даній дорожній обстановці, визначалася виконанням ним вимог п.п. 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України, та п.33 п/п2.1 Додатка 1 до даних правил, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; в даній дорожній обстановці, дії водія ОСОБА_10 , не відповідали вимогам п.п. 16.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України, та п.33 п/п2.1 Додатка 1 до даних правил, і, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди; в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_12 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України; водій автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_12 , в даній дорожній обстановці, не мав технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2109» виконанням вимог правил дорожнього руху України; в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «AUDI Q7» ОСОБА_12 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України,які, з технічної точки зору, знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

-довідкою КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_19 від 26.09.2016р., згідно якої ОСОБА_10 доставлен 18.09.2016р. до кабінету політравми з забоєм грудної клітини в стані алкогольного сп`яніння 1.25 проміле (т.1 а.с. 239).

-висновком комісійної судової авто-технічної експертизи № 3596/13182 від 27.06.2019року відповідно до якого: з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Яка швидкість руху автомобілю. AUDI Q7 АХ888НО в момент ДТП, яка відбулася 18.06.2016року, з урахуванням його пошкоджень, так і пошкоджень автомобілю ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_4 , враховуючи переміщення вказаних автомобілів з моменту початку контакту та до його зупинки?» та «Чи можливо визначити експертним шляхом швидкість руху автомобіля AUDI Q7 під керуванням ОСОБА_12 перед ДТП?» - експертним шляхом неможливо; з причин вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання « В якому стані ( в справному, несправному чи робочому) знаходились робоча гальмівна система, рульове управління автомобілю AUDI Q7 р.н. НОМЕР_2 та ВАЗ-2109 р.н. НОМЕР_4 на момент ДТП, та мались в них будь які несправності, які знаходились з технічної точки зору в причинному зв`язку з виниклою ДТП?» та «Чи обладнується автомобіль AUDI Q7р.н. НОМЕР_2 електронним чи іншим блоком, з якого можна зняти інформацію про швидкість руху в момент зіткнення автомобілів, та якщо обладнується, то якою була швидкість в момент зіткнення -18.09.2016року? Та в разі відсутності вказаного не є вказаний стан таким, що не відповідає умовам його експлуатаціі?», - на даному етапі дослідження, експертним шляхом не представляється можливим; з причин вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання «Яку мінімально-можливу відстань до діагоналі подолав автомобіль AUDI Q7 р.н. НОМЕР_2 з моменту зіткнення та до моменту зупинки з урахуванням місця зіткнення на відстані 5,8 м до дальньої межі проїжджої частини вул. Алчевських, а також кінцевого розташування автомобілю за межами проїжджої частини?» - не представляється можливим; шлях гальмування автомобіля AUDI Q7 при швидкості руху 60км/год на сухій, асфальтобетонній ділянці дороги горизонтального профілю складає 20 м; з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання «Чи спроможні показання водія автомобіля AUDI Q7 про швидкість руху вказаного автомобіля в момент зіткнення 60 км/год , якщо ні, то чим це обумовлено?» та «Чи спроможні свідчення обвинуваченого ОСОБА_10 в частині механізму ДТП , руху транспортних засобів, швидкості ВАЗ-2109 20-30км/год, AUDI Q7 90-100км/год, напрямків руху, та місця зіткнення, якщо ні , то чому?» - експертним шляхом не представляється можливим; в даній дорожньо-транспортній ситуаціі водій автомобіля AUDI Q7 ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуаціі водій автомобіля AUDI Q7 ОСОБА_12 , виходячи з його показань відносно механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-2109 шляхом виконання ним вимог Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля AUDI Q7 ОСОБА_12 , виходячи із його показань відносно механізму даної ДТП, не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Якщо швидкість руху автомобіля AUDI Q7, виходячи із показань водія ОСОБА_10 , перед моментом зіткнення транспортних засобів складала 90-100км/год, то водій ОСОБА_12 також повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.4 та 12.9 б) Правил дорожнього руху України.

З причин, які вказані в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про наявність або відсутність для водія автомобіля AUDI Q7 ОСОБА_12 технічної можливості уникнути зіткнення, а також наявності або відсутності причинного зв`язку між його діями та настанням даної ДТП, виходячи із показань водія ОСОБА_10 відносно механізму розвитку даної ДТП, експертним шляхом, не представляється можливим в зв`язку з тим, що в його показах відсутній комплекс технічних параметрів, які характеризують механізм зближення транспортних засобів перед зіткненням(т.3 а.с. 120-127).

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, протиправні, винні дії ОСОБА_10 призвели до вищезазначених наслідків, а саме: заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , а також тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує його дії ст. 286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження та ОСОБА_7 середні та тяжкі тілесні ушкодження.
Враховуючи викладене, не визнання обвинуваченим ОСОБА_10 винуватості у скоєному, розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та його наслідки, оскільки його провина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказів.
У суду не викликають сумніви свідчення потерпілих, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які , зокрема показання свідків, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи, при цьому свідчення надані ОСОБА_12 та ОСОБА_16 є спроможними, узгоджуються з висновком експерта № 963/16 від 28.10.2016 року, крім того показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвержуються відеозаписом на лазерному компакт-диску «Verbatim CD-R 700mb 52x80min», на якому мається запис з камери реєстратора автомобіля «Lexus», який зафіксував факт ДТП на перехресті вул. Ярослава Мудрого та вул.. Алчевських м. Харкова від 18.09.2016року.
Посилання сторони захисту на недопустимість та не належність як доказів по даній справі , а саме висновків експертів № 526, 1201 А/16, 1202 а/16, 466 КЕ/2017, 3596/13182, довідки КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_19 від 26.09.2016р. є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до ст. 85 цього кодексу належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно до приписів ст. 86 доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Виходячи з приписів ст. 86 та 87 КПК України , недопустимий доказ, який отримано внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, при цьому суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.
Разом з цим, ст. 87 ч.3 п.1 КПК України визначено, що недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, а тому суд визнає недопустимим як доказ в даному кримінальному провадженні данні , які надані ОСОБА_10 як свідком в ході слідчого експерименту проведеного з ним 25.10.2016року (т.1 а.с.223-227), та висновок експерта № 963/16 від 28.10.2016р. тільки в частині надання експертної оцінки показань ОСОБА_10 в ході вищезазначеного слідчого експерименту (т.1 а.с. 230-234).

Інші обставин справи, визнані судом встановленими , не викликають сумніви в об`єктивності наведених в даному вироку доказів.

Враховуючи положення ст.ст. 94, 95 КПК України, що суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному , повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження , керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності , а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, при цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше не судимий , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працює, характеризується формально.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання , суд відносить, те що обвинувачений, керуючи автомобілем знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин покарання та обтяжуючи покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі , в межах санкції ст. 286 ч.2 КК України з позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування до призначеного покарання положень ст.ст. 75, 76 КК України, а також ст.69 КК України, які б давали суду можливість звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбуття покарання із випробуванням або застосувати більш м`яке покарання.
У зв`язку з призначенням ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідним до набрання цим вироком законної сили обрати ОСОБА_10 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» №27. Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.11.2019р.

Судові витрати за проведення експертиз у розмірі 16098 грн 32 коп., суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Потерпіла ОСОБА_7 на адресу суду надала уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з АТ СК «ЮНІВЕС» на її користь матеріальну шкоду заподіяну життю та здоров`ю внаслідок ДТП у розмірі 17222,72 грн., та не отриману середню плату як працюючої особи за трудовим договором у розмірі 37963,38 грн., та стягнути з ОСОБА_10 на її користь завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Однак в подальшому потерпілою ОСОБА_7 подано до суду заяву про відмову від позову в частині вимог до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», та просила закрити провадження по справі.

Цивільним позивачем ОСОБА_12 заявлено цивільний позов, в якому він з подальшим уточненням просить стягнути з ОСОБА_10 майнову шкоду від пошкодження майна у сумі 906896 грн. 02 коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., та стягнути зі АТ «СК «ЮНІВЕСТ» майнову шкоду від пошкодження майна у сумі 99 000 грн.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За вимогами ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ч. 1 ст. 129 КПК передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України , шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Суд бере до уваги те, що з вини ОСОБА_10 , який керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, здійснив дану ДТП, внаслідок якої потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, вона зазнала страждань, за наслідками ДТП її стан здоров`я не відновився , то на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_10 на її користь слід стягнути 50 000 грн.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_7 в інший частині слід закрити у зв`язку з відмовою ОСОБА_7 від позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Факт за відсутності у особи права власності на майно, права вимагати відшкодування шкоди завданої цьому майну, маючи законне право володіння цим майном, узгоджуються з правовими висновками Верховного суду України, викладених у постановах від 3 грудня 2014 року( справа 6-183цс14) та 11 жовтня 2017 року( справа № 6-1365цс17), та висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 6 червня 2018 року(провадження № 61-3882св18 та провадження № 61-9445св18).
Таким чином посилання захисника ОСОБА_6 , що вказаний позов ОСОБА_20 було подано неналежною особою, а тому в його задоволенні слід відмовити є необґрунтованими.

В матеріалах справи міститься копія полісу №АК/0437854 (т.1, а.с. 111) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого між ОСОБА_11 та АТ СК «ЮНІВЕС» укладено відповідний договір, за умовами якого було забезпечено транспортний засіб ВАЗ 2109 р.н. НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності за завдану шкоду майну в розмірі 100000 грн. з франшизою 1000,00 грн., період дії вказаного полісу з 05.07.2016 року по 04.07.2017 року.

Висновком експерта № 526 від 29.10.2016 року встановлено вартість відновлювального ремонту «AUDI Q7»,2015 року випуску, д/н НОМЕР_2 в 1197718(один мільйон сто дев`яносто сім тисяч сімсот вісімнадцять) грн.. 30коп; вартість матеріального збитку, завданого власнику «AUDI Q7» 1291219 (один мільйон двісті дев`яносто одна тисяча двісті дев`ятнадцять) грн.. 29 коп; ринкова вартість «AUDI Q7», 1295641(один мільйон двісті дев`яносто п`ять тисяч шістсот сорок одна) грн. 54 коп. ( т.1 а.с. 193 -217). Відповідно до наданого до суду звіту №12/17 дослідження спеціаліста-авто товарознавця ринкова вартість пошкодженого автомобіля AUDIQ7д.н. НОМЕР_2 складає 285323,27 грн.
В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «AUDI Q7»,2015 року випуску, д/н НОМЕР_2 було продано, а тому суд приймає до уваги вартість пошкодженого автомобіля , яка визначена у звіті №12/17 дослідження спеціаліста-авто товарознавця в сумі 285323,27 грн.
За таких обставин цивільний позов ОСОБА_12 на відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню , з ОСОБА_10 на його користь слід стягнути 906896 грн 02 коп, а з АТ СК «Юнівест» слід стягнути 99000 грн 00 коп.
В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає що сума значно, ОСОБА_12 не був власником, але сама ДТП сталося за вини ОСОБА_10 , ОСОБА_12 змушений був продавати пошкоджений автомобіль, тривалий час очікувати , приймати участь у слідчих діях , у судових засіданнях, постійно пояснювати обставини ДТП, його звичний життєвий ритм було порушено, а тому суд вважає, що він зазнав душевних страждань, і визначає розмір моральної шкоди в сумі 3000 грн 00 коп.
Долю речових доказів , суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 /три/ роки.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання чинності цим вироком обрати у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» №27, взявши його під варту в залі суду негайно та продовжити його до набрання законної сили цим вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.11.2019р.

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 16098 (шістнадцять тисяч дев`яносто вісім) грн 32 коп.

Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити частково, стягнути на його користь з засудженого ОСОБА_10 на відшкодування матеріальної шкоди 906896 (дев`ятсот шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) грн 02 коп., на відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю стягнути на її користь з засудженого ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.

В інший частині позовних вимог провадження у справі закрити у зв`язку з відмовою ОСОБА_7 від позовних вимог.

Речові докази СД диск з відеозаписом зберігати у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1