Справа № 166/362/19
Провадження № 1-кп/170/115/19
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання
09 жовтня 2019 року смт. Шацьк
Шацький районний суд Волинської області у складі колегії суддів:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого- ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
законного представника - ОСОБА_8 ,
представника служби у
справах дітей - ОСОБА_9 ,
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Захисник вказує, що стороною обвинувачення при складанні наданого на розгляд суду обвинувального акта недотримано принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду. Так, формулювання обвинувачення у обвинувальному акті містяться посилання на висновки судово-медичної експертизи, в якій зазначено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілій ОСОБА_10 , а також ступінь її алкогольного сп`яніння, та на висновок судово-імунологічної експертизи з встановлення належності слідів сперми та крові, які є в розпорядженні органу досудового розслідування та які ще до початку судового розгляду кримінального провадження розкривають сутність означених доказів обвинувачення. Вказане суперечить положенням ч.ч. 2, 4 ст. 291 КПК України та у свою чергу, свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, що за переконанням сторони захисту, є неприпустимим. Дані обставини, а саме, розкриття доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду, фактично ставлять сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що в свою чергу суперечить принципам рівності та змагальності сторін під час судового розгляду.
Також захисник зазначає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 91 КПК підлягають доказуванню, а саме: - не вказано часу вчинення ОСОБА_6 умисного вбивства, а лише зазначено, дослівно, - "після згвалтування"; - не вказано мотив і мету вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч. 2 ст. 115 та ч. 5 ст. 152 КК України, як і не вказано про невстановлення стороною обвинувачення цих ознак злочинів.
Такі недоліки обвинувального акта роблять обвинувачення, висунуте ОСОБА_6 , неконкретним та таким, що порушує його право на захист, зокрема право бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод), а суд позбавляють можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою (постанова Верховного Суду України від 24.11.2016 року у справі № 5-328 К/С-16).
З огляду на те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, та, що час, мотив і мета вчинення злочинів, виходячи з вимог ст. 91 КПК України, є обов`язковою для встановлення обставиною, суд не вправі її самостійно визначати, оскільки, згідно ч. 3 ст. 337 КПК України, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Тому захисник просить суд обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернути прокурору для усунення порушень вимог КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_8 клопотання підтримали.
Прокурор просила у задоволенні клопотання захисника відмовити; вважає, що обвинувальний акт з додатками відповідає вимогам КПК України.
Представник служби у справах дітей при вирішенні клопотання покликалася на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши обставини, викладені в клопотанні, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього кодексу.
Положення ст. 291 КПК України містить вимоги щодо форми і змісту обвинувального акта.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Судом встановлено, що необгрунтованим є твердження захисника про порушення права на захист з посиланням в обвинувальному акті на висновки експертиз. Дані висновки орган досудового розслідування поклав в основу обгрунтованості підозри, а також вони були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України для ознайомлення, та не були предметом дослідження в підготовчому судовому засіданні.
Не знайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що в обвинувальному акті не зазначено фактичних обставин кримінальних правопорушень, зокрема, часу вчинення ОСОБА_6 вбивства. Проте з обвинувального акту вбачається, що обвинувачений 3 лютого 2019 року близько 14 год. 00 хв. вступив в статеві зносини з потерпілою, після чого, (після згвалтування) продовжуючи свої умисні злочинні дії, направлені на протиправне заподіяння смерті, завдавав удари потерпілій, які призвели до смерті останньої (а.с. обвинувального акта 5-6), що за змістом суд розуміє, як без розриву в часі.
Також захисник зазначає, що в обвинувальному акті не вказано мотиву і мети вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч. 2 ст. 115, ч.5 ст. 152 КК України. Проте в обвинувальному акті зазначено, що метою вбивства обвинуваченого було умисне протиправне заподіяння смерті, тобто позбавлення життя.
Що стосується злочину, передбаченого ч. 5 ст. 152 КК України, то його мотивом в обвинувальному акті зазначено приниження честі і гідності потерпілої, а метою, згідно зі змісту обвинувального акту вбачається, що є задоволення статевої пристрасті.
Втім, обов`язок доведення обвинувачення покладається на сторону обвинувачення.
Таким чином під час підготовчого провадження та в підготовчому судовому засіданні таких недоліків обвинувального акта з додатками, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, судом не встановлено.
Керуючись статтями 109, 110, 291, 314, 315, 369-372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 10.10.2019 року.
Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
Головуючий суддя ОСОБА_1