ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року м. Одеса
слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю адвоката ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування доводів скарги заявник зазначив, що прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання, жодним чином не мотивував своє рішення, у зв`язку із чим, на його думку постанова є необґрунтованою, безпідставною, незаконною та такою, що винесена в порушення вимог ст. 8,9,10, 220 КПК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені в скарзі та просив їх задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, між іншим, можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
Згідно зазначеної постанови прокурора, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що на теперішній час органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п.п.4, 9 ч.2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом, а також приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно вимог ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Як вбачається з постанови прокурора від 02.08.2019 року про відмову у задоволенні клопотання, її мотивувальна частина не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України.
Так, в постанові прокурора відсутнє чітке вмотивування та зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2,9, 110,220, 303, 307, 309 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя

30.09.2019