Справа № 308/380/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002514, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 України, у зв`язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002514 від 08.08.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням 07 серпня 2015 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець смт. Великий Березний Закарпатської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, неодружений, раніше не судимий, знаходячись на терасі кафе-ресторану «Деца у Нотаря», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 98, діючи умисно, з хуліганських мотивів, нехтуючи загально прийнятими правилами поведінки та виражаючи явну неповагу до суспільства, а саме відвідувачів даного закладу, грубо порушуючи громадський порядок, будучи повернутим обличчям до потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення фізичного болю, рукою стиснутою в кулак наніс удар в обличчя потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця на правій орбітальній ділянці, які потягли за собою розлад здоров`я до 6 днів і по цій ознаці згідно з п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. З метою припинення розпочатих ОСОБА_4 хуліганський дій ОСОБА_5 відштовхнув останнього таким чином, що ОСОБА_4 не втримався на ногах втратив рівновагу та впав на терасу кафе, при цьому продовжуючи хуліганські дії, не встановленим органом досудового розслідування на даний час предметом вдарив ОСОБА_5 у стегно лівої ноги, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани верхньої третини лівого стегна, які згідно з висновком експерта № 721 від 07.09.2015 року виникли внаслідок колото ріжучого предмета типу клинка ножа по ударному механізму дії. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці згідно з п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. При цьому весь час нецензурно виражався у бік потерпілого, внаслідок цих його хуліганських дій роботу закладу було припинено на три години.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, проти задоволення якого не заперечив прокурор.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, доведена та його дії кваліфіковані вірно, а клопотання обвинуваченого слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2 - 4 ст. 49 КК України)

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як встановлено судом, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мав місце 07.08.2015 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Відтак, строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного злочину становлять три роки.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що з моменту вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, минуло більше трьох років, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності не встановлено і обвинувачений ОСОБА_4 проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002514, закрити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2016 року було обрано у виді особистого зобов`язання. Строк дії даної ухвали припинив свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284-288, 314, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002514, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: майку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, нижню білизну зі слідами речовини бурого кольору, які упаковано в поліетиленовий пакет чорного кольору, що передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1