Справа 556/856/19
Номер провадження 1-кс/556/236/2019
У Х В А Л А
про задоволення клопотання про скасування арешту майна
Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання зазначав, що накладений раніше арешт на належний йому автомобіль в даний час втратив свою мету, автомобіль зберігається в неналежних умовах, на відкритому майданчику, що може привести до його ушкодження та псування.
В судовому засіданні представник власника майна підтримав подану заяву та просив її задоволити.
Прокурор та слідчий заперечили проти задоволення клопотання, в своїх поясненнях зазначили, що арешт майна слід зберегти на час досудового розслідування.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п.1) ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зі ст.174 ч.1 КПК України вбачається, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, аналіз названих норм закону свідчить, що арешт майна є тимчасовим засобом забезпечення кримінального провадження, застосування якого в кожному випадку має певну мету.
В даному провадженні, метою накладення арешту на вилучений автомобіль була потреба у повному доступі до автомобіля працівникам поліції, з метою його детального обстеження, виявлення тайників, прихованого майна. Таким чином, арешт автомобіля у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження мав на меті забезпечити виконання конкретного завдання кримінального провадження.
Як пояснив в судовому засіданні слідчий, в даний час всі слідчі дії з автомобілем вчинено, його детальний огляд проведено і будь-яких інших слідчих дій з даним речовим доказом проводити не планується.
Враховуючи викладене, слідчий судді приходить до висновку, що мета арешту речового доказу в даний час досягнута, у зв"язку з чим підстави для накладення арешту відпали.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги також наступні обставини.
У відповідності до ч.2, ч.6 ст.100 КПК України, сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що зберігання автомобіля на території відділення поліції, яке не обладнано належними умовами для зберігання, може призвести до псування або знищення майна, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що подальше збереження раніше застосованих умов арешту майна не є співмірним із завданнями застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що підстав для збереження накладеного раніше арешту майна в даний час немає, а для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному проваджені буде достатньо передати його власнику для відповідального зберігання в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на автомобільмарки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, сірого кольору, зареєстрований на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду від 20.05.2019 року.
Автомобіль марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, сірого кольору, повернути ОСОБА_6 , у відповідності до ст.100 КПК України на відповідальне зберігання.
Повний текст ухвали проголошено 01 липня 2019 року .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1