Справа № 621/3143/19
Пр. № 1-кп/621/319/19
ВИРОК
Іменем України

19 листопада 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зміїв кримінальне провадження, внесене 28.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000858, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, працює фізичною особою підприємцем, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,

обвинуваченого за ч.2 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці серпня 2017 року, більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи поблизу с. Черкаський Бишкин Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 у лісосмузі виявив ніж з чохлом, який поклав до салону автомобіля Honda Pilot, д.н.з. « НОМЕР_1 », а саме у бокову панель передніх дверей зі сторони водія, та став возити із собою, без передбаченого законом дозволу, встановленого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, та всупереч Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998.

27.09.2019 близько 15.50 години ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Honda Pilot, д.н.з. « НОМЕР_1 », який перебуває у його користуванні та фактичному володінні, проїжджаючи автодорогою поблизу садівничого товариства «Аматор» неподалік від вул. Балаклійське шосе в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, був зупинений працівниками поліції відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», якими в ході здійснення поверхневої перевірки в салоні вказаного автомобіля виявлено предмет, схожий на холодну зброю. Того ж дня, в ході проведення огляду салону вказаного автомобіля в період часу з 18.20 години по 18.50 годину у боковій панелі передніх дверей зі сторони водія виявлено та вилучено у чохлі предмет схожий на ніж, який відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи холодної зброї №11/345СЕ- 19 від 08.10.2019, є предметом виготовленим за типом мисливського ножа саморобним способом та відноситься до категорії клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу визнав повністю, обставини скоєння кримінального правопорушення навів аналогічні викладеним в установочній частині вироку та в обвинувальному акті, та зазначив, що не знав, що вказаний вище ніж відноситься до холодної зброї. Також обвинувачений зазначив, що розкаюється у вчиненому, вислови готовність понести покарання.

Крім того, обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, проти чого учасники судового провадження прокурор, обвинувачений не заперечували.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу; такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, в тому числі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину - 2007 року народження, працює фізичною особою підприємцем, скарг за місцем проживання у період з 01.01.2018 по 07.10.2019 на обвинуваченого не надходило.

На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, щире каяття обвинуваченого та наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.263 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення криміналістичної експертизи в розмірі 628,04 грн (шістсот двадцять вісім гривень 04 коп.).

Речові докази у кримінальному провадженні №0000858 від 28.09.2019, що зберігаються в Зміївському ВП ГУНП в Харківській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1