Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/3873/2019 Справа №641/7593/19
УХВАЛА
24 вересня 2019 року
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 19.09.2019 на станції Харківського метрополітену «Проспект Гагаріна» виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка використовувала документ «Пенсійне посвідчення» на її ім`я, яке надає право на безкоштовний проїзд у громадському транспорті, з явними ознаками підробки, яке вона намагалась використати для безкоштовного проїзду у Харківському метрополітені та носила при собі. (ЖЕО № 897 від 19.09.2019 року).
19.09.2019, у кімнаті поліції станції метрополітену «Проспект Гагарина», проведено огляд документу добровільно наданого ОСОБА_4 в ході якого вилучено документ «Пенсійне посвідчення» на її ім`я.
Слідчий вважає, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України: є предметом кримінального правопорушення. Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном Для дачі відповідної правової оцінки за вилученими під час обшуку предметами, органу досудового розслідування необхідно провести відповідні дослідження в рамках експертиз, для призначення та проведення яких необхідно надавати експерту вилучені речі.
Без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, буде неможливо провести повне та всебічне досудове розслідування та встановити всі факти щодо протиправної діяльності винних осіб та це може привести до втрати або пошкодження відповідного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
У судове засідання слідчий СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України її неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя врахувавши обставини, передбачені ст. 173 КПК України, вважає, що слідчим доведено, що тимчасово вилучені речі предмети є предметом злочину, здобуті в результаті вчинення злочину та можуть бути використані в якості речового доказу.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1