У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2019 року, якою залишено без задоволення заяву

ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 11.04.2003 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2019 року заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 11.04.2003 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.368, ч.3 ст.27 ч.2 ст.364, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366, ч.3 ст.358, ч.2 ст.189, ч.3 ст.187, ч.2 ст.358, ч.4 ст.190 КК України (в редакції 2001 року), ч.2 ст.17 п.п. «а», «і» 1960 року) та засуджено до довічного позбавлення волі, у зв`язку з нововиявленими обставинами - залишено без задоволення.

________________________________________________
провадження № 11-кп/812/916 /19 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія ч.2ст.190 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2019 року, якою залишено без задоволення його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 11.04.2003 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд безпідставно залишив без задоволення його заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 11.04.2003 року та наполягає на тому, що даний вирок було ухвалено незаконним складом суду.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

31 січня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якою просив скасувати вирок Апеляційного суду Миколаївській області від 11.04.2003 року.

Заявник вказав, що вирок Апеляційного суду Миколаївській області від 11.04.2003 року у справі №1-1/2003 було ухвалено незаконним складом суду, що є підставою для його скасування.
В обґрунтування своїх доводів заявник зазначив, що даний вирок було ухвалено у складі суддів та народних засідателів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..
Але, з наданої йому відповіді заступника міського голови директора Департаменту фінансів Миколаївської міської ради від 29.09.2017 року йому стало відомо, що в журналах реєстрації рішень Миколаївської міської ради за 1992-2003 року інформації стосовно затвердження списків народних засідателів не виявлено.
Окрім того, на думку засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не мали права здійснювати повноваження народних засідателів при ухвалені даного вироку з огляду на те, що на момент їх залучення до розгляду справи вони досягли 65 річного віку та повинні були заявити собі самовідвід.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. 466 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими КК України для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, на яких ґрунтується вирок та інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

До інших нових обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути, про що вказується у п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, можуть належати: дані про вчинення злочину іншою особою, а не тим, кого засуджено у справі; виявлення живою особи, що вважалася вбитою; виявлення факту неосудності засудженого в момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння; дані про невинуватість засудженого в тій або іншій частині злочинів, що ставляться йому в провину; виявлення раніше невідомих учасників злочину, інші обставини.

Обставина, яку засуджений вважає нововиявленою, а саме те, що вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 11.04.2003 року ухвалений незаконним складом суду, не відповідає ознакам, якими характеризуються нововиявлені обставини.

Факт вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 143, ч. 1 ст. 17, п.п. «а», «ж», «и». «і» ст. 93; ч. 1 ст. 17, п.п. «а», «ж». «и», «і», «з» ст.. 93; ч. 3 ст. 193; ч. 1 ст. 170; ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 165; ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 172; ч. 2 ст. 17, п.п. «а», «ж», «і», «з», ст. 93; п.п. «а», «ж», «з», «и», «і» ст. 93; п.п. «а», «ж», «з», ст.. 93; ч.ч. І, 2 ст. 194; ч.ч. 2, 3 ст. 194; ч. 3 ст. 229-І; ч. 2 ст. 229-4; п.п. «а», «ж», «і», «з» ст. 93; ч. І ст.. 142; ч. 3 ст. 142; ч. 3 ст. 114 КК України 1960 року; ч. 4 ст. 190; ч. 1 ст. 255 КК України 2001 року, знайшов своє підтвердження, як під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, так і під час його перегляду судом вищої інстанції, оскільки ухвалою Верховного Суду України від 09.10.2003 року даний вирок суду було залишено без змін.

Будь-яких нових доказів або обставин, які були б відсутні в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних злочинів, і були б підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, апелянтом не надано.

Його доводи щодо незаконності складу суду, який ухвалював вирок є надуманими, та на них судом надано змістовну та вичерпну відповідь.

Так, судом було зазначено, що 11.04.2003 року апеляційний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_12 , судді ОСОБА_13 , народних засідателів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ухвалив вирок відносно ОСОБА_5 .

Вказані народні засідателі є у списку, який є додатком до Рішення Миколаївської обласної ради від 26 червня 2001 року за №11, коли було обрано строком на п`ять років народних засідателів Миколаївського обласного суду.

Досягнення даними народними засідателями 65-ти річного віку на момент їх залучення до розгляду кримінальної справи, не є підставою для визнання складу суду незаконним, оскільки в законі, діючому на момент ухвалення вищевказаного вироку, зазначено тільки мінімальний вік, якого повинна досягти особа для здійснення повноважень народного засідателя, обмежень щодо максимального віку такої особи не встановлено.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви засудженого про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно обґрунтував своє рішення на підставі положень ч. 2 ст. 459 КПК України.

Порушень норм КПК України, Конституції України, Європейських Конвенцій, а також інших законів і посадових інструкцій, у тому числі, які потягли б за собою скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Європейський суд, як складову загального принципу верховенства права розглядає правову визначеність, яка в міжнародному праві пов`язується з реалізацією права на справедливий і публічний судовий розгляд справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Європейський орган конвенційної юрисдикції вважає, що скасування остаточних судових рішень є порушенням принципів неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної справи і правової визначеності, а отже, положень статті 6 Конвенції.

Принцип неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної судом справи закріплює, що жодна зі сторін не може вимагати перегляду остаточного і того, що набрало законної сили, рішення тільки з метою проведення повторного слухання та отримання нового рішення. Повноваження щодо перегляду справи повинно здійснюватися з метою виправлення судових помилок, неправильного відправлення правосуддя, а не перегляду по суті («Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Христов проти України»).

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що обставини, які на думку апелянта є підставою для перегляду судового рішення, не підтвердилися та взагалі не є нововиявленими обставинами для перегляду судового рішення, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, ухвала суду є законною і підстав для її скасування, як того просять апелянт, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532, КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 11.04.2003 року у зв`язку з нововиявленими обставинами - залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2019 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді: