УХВАЛА

Іменем України

підготовчого судового засідання
Справа № 505/2952/17

Провадження № 1-кп/505/175/2019

28.11.2019 року Котовський міськрайсуд, Одеської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,.
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_9 ,
представника цивільного відповідача- адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 11.01.2016 року по кримінальному провадженню, щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України,
ВСТАНОВИВ:

13.02.2019 року до Котовського міськрайонного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт із додатками відносно ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 11.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, мотивуючи тим, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, та підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення обвинувального акту на доопрацювання, як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме: 1. Не вказано час, коли саме ОСОБА_4 почав оглядати та закінчив огляд транспортного засобу на спеціальному майданчику; 2. Не конкретизовано з яких саме причин ОСОБА_4 не провів у повному обсязі технічний огляд транспортного засобу і не виявив частковий злам корінного листа лівої передньої ресори, що забороняло відповідно до п. 31.1 та п. 31.4.6 (г) « Правил дорожнього руху»; 3. Не конкретизовано об`єктивну сторону пригоди: - чому саме ОСОБА_4 не виявив частковий злам корінного листа лівої передньої ресори у автобуса та випустив його на маршрут;- чому ОСОБА_4 в порушення вимог п.31.1 та п.31.4.7 (г) випустив автобус на маршрут вже із зруйнованим лівим переднім корінним листом ресори; - яким чином автобус, який ОСОБА_4 випустив на маршрут о 06 годині 45 хвилин із зруйнованим лівим переднім корінним листом ресори, що курсував по маршруту до 12:10 годин, і у якого лише о 12:10 годині відбувся раптовий утомний злам лівої ресори автобуса БАЗ А079.04 р/н НОМЕР_1 , що раптово вплинуло на умови керування автобусом водієм ОСОБА_11 та сталося ДТП, у зв`язку з чим обвинувальний акт є: не коректним, не послідовним, об`єктивна сторона злочину виписана не послідовно, у результаті чого захист та обвинувачений ОСОБА_4 не можуть зрозуміти, у чому саме підозрюють та обвинувачують ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника щодо повернення обвинувального акту на доопрацювання.
Крім того, представник цивільного відповідача - адвокат ОСОБА_10 надав скаргу на рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора у відповідності до ч.2 ст.303 КПК України та просить визнати незаконною та скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 від 17.04.2018 року про залучення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у якості цивільного відповідача у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000049 від 11.01.2016 року.

Також, представник цивільного відповідача - адвокат ОСОБА_10 надав скаргу на рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора у відповідності до ч.2 ст.303 КПК України та просить визнати незаконною бездіяльність прокурора, щодо не розгляду клопотання про залучення ОСОБА_13 до кримінального провадження в якості потерпілого, та не роз`яснення йому прав потерпілого, а також не повідомлення про результати розгляду даного клопотання, відповідно до вимог ст.220 КПК України.
З`ясувавши думку прокурора та інших учасників процесу, дослідивши складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами відносно ОСОБА_4 суд дійшов до наступних висновків.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути прокуророві обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам діючого КПК України.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши обвинувальний акт із додатками, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема й ті, що стосуються самої події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого (п.5 ч.2 ст.291, п.п.1 та 2 ч.1 ст.91 КПК України), правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з вищезазначеного вбачається, що обвинувальний акт повинен складатися з описової та резолютивної частин. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону підпадають дії особи. В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, яке відповідно до ст.ст.369, 374 КПК України має бути вирішено у вироку суду.

При цьому, формулювання обвинувачення має бути конкретним, тобто в ньому повинно бути детально описано місце вчинення злочину, час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, так як зазначені обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Надання повної та детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правову кваліфікацію, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду, що зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини (рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №23969/94, п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та ін. проти Австрії» № 42780/98, п.34.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст.291 КПК України, де в п.5 ч.2 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні, затверджений прокурором, не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в ньому формально зазначено фактичні обставини та формулювання обвинувачення, а саме нечітко викладено формулювання обвинувачення, щодо події кримінального правопорушення (часу, способу та наслідків кримінального правопорушення), щодо обвинуваченого, як наслідок формулювання обвинувачення.

Зазначене обвинувачення на думку суду є не коректним, суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.

Неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст.22 КПК України).

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченого на захист та справедливий і публічний розгляд їх справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд наголошує на тому, що згідно з ч.2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується. Однак, зазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, та які викладені непослідовно, не конкретно, та незрозуміло, з розривом дій в часі, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та впливають на кваліфікацію дій особи. А саме, в обвинувальному акті не зазначено конкретно час технічного огляду транспортного засобу та випуску його на маршрут, а лише зазначено час, коли відбулася дорожньо-транспортна пригода.
Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділ недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті.

Стаття 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору, з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

За таких обставин обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.287 КК України підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам діючого Законодавства.

Щодо скарг представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_10 на рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора у відповідності до ч.2 ст.303 КПК Українипро визнання незаконною та скасування постанови слідчого про залучення ОСОБА_13 в якості цивільного відповідача у кримінальному провадженні та про залучення ОСОБА_13 до кримінального провадження в якості потерпілого, суддя вважає, що вони не підлягають розгляду, так як подані передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 291 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 11.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, повернути прокурору відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_14 для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.

Скарги представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_10 на рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора у відповідності до ч.2 ст.303 КПК Українипро визнання незаконною та скасування постанови слідчого про залучення ОСОБА_13 в якості цивільного відповідача у кримінальному провадженні та про залучення ОСОБА_13 до кримінального провадження в якості потерпілого залишити без розгляду у зв`язку із передчасністю їх подання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1