КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

20 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_8
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою щодо обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччина, турка, який народився в м. Бітліс Республіки Туреччина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Туреччина, турка, який народився в м. Бітліс Республіки Туреччина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий,
які обвинувачуються органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши їм залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21:00 години до 07:00 години наступної доби, роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, строком на два місяці, тобто з до 23 листопада 2018 року включно.

Згідно ухвали суду, суддя дійшов висновку, що враховуючи наявні підстави для розумної підозри щодо причетності обвинувачених до вчинення інкримінованого злочину, тяжкість злочину та покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими, а також те, що судове провадження триває та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, існують підстави для продовження застосованого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що прокурор не надав доказів причетності обвинувачених до інкримінованого злочину та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин викладених в ухвалі місцевого суду та апеляційній скарзі захисника, думку захисника та обвинувачених, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга не підлягає розгляду в апеляційному суді, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному порядку та роль в ньому апеляційного суду (рішення у справ "Подбіельскі та ППУ Полпуре проти Польщі" п. 62).

Держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанціях, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенціях в провадженнях у цих судах (рішення у справі "Делкурт проти Бельгії" п. 25).

Згідно положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на викладене, з урахуванням наявності у обвинувачених громадянства іншої країни, а саме Республіки Туреччина, з метою дотримання права на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає необхідним прийняти до розгляду апеляційну скаргу захисника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. ст. 177, 178, 181, 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинувачених під домашнім арештом, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, за яким пред`явлено обвинувачення, існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, знищити докази чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також беручи до уваги ту обставину, що строк дії ухвали закінчується 23.11.2019 року, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом першої інстанції не було враховано вимог ст. ст. 177, 178 КПК України, зокрема відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то ці обставини були враховані судом під час продовження запобіжного заходу.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалусуду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року, якою обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжено застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши їм залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21:00 години до 07:00 години наступної доби, роз`ясненням зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, строком на два місяці, тобто з до 23 листопада 2018 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 Ю д е н к о