УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
28 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 415/5397/18
провадження № 51-7942 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 липня 2019 року про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 вересня 2019 року, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за частиною 1 статті 258-3 Кримінального кодексу України, - залишено без змін, а апеляційну скаргу захисників обвинуваченого без задоволення.
У касаційній скарзі захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Відповідно до частини 2 статті 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Як убачається із ухвали Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року, судове рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 липня 2019 року про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - залишено без змін.
Прийняте апеляційним судом рішення подальшому кримінальному провадженню не перешкоджає, а тому, в силу частини 2 статті 424 КПК, не може бути предметом касаційного розгляду.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Прийняте судом рішення узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним. Воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (пункт 41 рішення у справі «Абрамова проти України» від 18 грудня 2018 року, заява № 41988/08; пункт 78 рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року, заява № 40160/12 та інші).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Керуючись пунктом 1 частини 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року.
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3