№ справи687/1159/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року смт.Чемерівці

Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 11 серпня 2018 р., по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокиринці Чемеровецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого трактористом ТОВ «Облонь Агро», жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 125 ч.1 КК України

встановив:

10 серпня 2018 року близько 12 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу зернотоку ТОВ «Оболонь Агро» по вул. Центральній, в с. Збриж Чемеровецького району Хмельницької області, в ході словесної суперечки, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання їх наслідків, з метою спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому удар по передній стороні тулубу (в живіт). Внаслідок наведених протиправних дій ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді збою м`яких тканин навколо-пупкової ділянки у вигляді внутрішньо тканинного крововиливу, яке за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та суду показав, що дійсно у вищевказаних місці та час, між ним та потерпілим ОСОБА_4 виник конфлікт. Будь-яких тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив. Заявлений потерпілим цивільний позов не визнає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні злочину доводиться сукупністю досліджених судом доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 10 серпня 2018 року між ним та обвинуваченим виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком в обличчя. Він впав на землю і після цього обвинувачений наніс ще декілька ударів ногою по животі та нозі. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1773 грн. 53 коп., а саме витрати на лікування та поїздки для лікування. Також за послуги адвоката він заплатив 4040 грн. Крім того, просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду, яку вона оцінює в 20000 грн.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду показала, що 10 серпня 2018 року прийшовши на роботу до свого чоловіка ОСОБА_4 , була очевидцем як в ході конфлікту останнього з ОСОБА_6 , обвинувачений вдарив ОСОБА_4 в обличчя, від чого той впав на землю. Після того, обвинувачений наніс йому ще декілька ударів ногою. Після цього вона викликала поліцію.
Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили суду, що дійсно 10 серпня 2018 року були свідками конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Однак, ударів ОСОБА_6 потерпілому не наносив.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що працює фельдшером в с. Збриж Чемеровецького району. 10 серпня 2018 року блузко 16 год. до неї приїхав ОСОБА_4 зі скаргами на біль в грудній клітині та нозі, пояснивши, що його побив ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що очевидцем конфлікту він не був. Того дня, приїхавши на тік ТОВ «Оболонь Агро», мав розмову з потерпілим, який повідомив, що його побив ОСОБА_6 .
За даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 11 серпня 2018 року, потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що 10.08.2018 року близько 12 год. 00 хв. на території зернотоку в с. Збриж Чемеровецького району ОСОБА_13 спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.101).
Факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, їх локалізація, тяжкість тілесних ушкоджень та механізм і час утворення підтверджуються висновком комісійної судово-медичної експертизи № 49 від 02 травня 2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 станом на 11.08.2018-15.08.2018 виявлені тілесні ушкодження: забій м`яких тканин навколо-пупкової ділянки у вигляді внутрішньо-тканинного крововиливу, який міг утворитись від не менше однієї дії тупого твердого предмета як внаслідок удару, так і при падінні з висоти власного зросту так і ударі об виступаючий тупий твердий предмет, за своїм характером відноситься до ступеня легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість діб. Судячи з опису крововиливу який при огляді лікарем-травматологом 11.08.2018 мав синюшний відтінок, можна говорити, що даний крововилив міг утворитись не більше 1-2 діб до моменту огляду, що не виключає можливості утворення його 10.08.2018 року.

Оцінивши вище наведені докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги критерій «поза розумним сумнівом», вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду.
При цьому суд критично оцінює твердження обвинуваченого про те, що він не наносив потерпілому жодного удару, і сприймає такі його показання виключно як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Суд зауважує, що і потерпілий і особисто обвинувачений, не заперечували виниклий між ними конфлікт. Крім того, жодними доказами не спростовані показання потерпілого ОСОБА_4 в частині того, що саме ОСОБА_6 наніс йому під час сварки тілесне ушкодження. Підстав сумніватись в правдивості показань потерпілого у суду не має, оскільки вони узгоджуються з висновком комісійної судово-медичної експертизи.
Доказів, що підтверджували б отримання потерпілим тілесного ушкодження при інших обставинах, судом не здобуто. Не навела таких і сторона захисту. До того ж, як встановлено в судовому засіданні з показань потерпілого та свідків, свідок ОСОБА_8 відразу ж після нанесення потерпілому ОСОБА_13 удару, викликала працівників поліції.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_6 діяння, яке за своїми ознаками утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки характер, локалізація, час утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, стороною обвинувачення ОСОБА_6 ставиться в вину, що він умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої скулової ділянки, забою м`яких тканин лівої гомілки. Однак, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 49 від 02 травня 2019 року діагноз «Забій м`яких тканин лівої скулової ділянки. Забій м`яких тканин лівої гомілки» не може бути врахований при встановленні наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тому що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджений об`єктивними відомостями.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 умисно заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої скулової ділянки, забою м`яких тканин лівої гомілки, суд вважає за необхідне виключити вказане посилання з пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд, згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує суспільну небезпеку вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.
Вчинений ОСОБА_6 злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 працює, позитивно характеризується, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Так, згідно із ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Так, потерпілий ОСОБА_4 просив стягнути з обвинуваченого на його користь 533 грн. 41 коп. витрат на придбання ліків. Однак, із дослідженої судом картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 вбачається, що останньому було назначено наступне лікування цефтріаксон, диклоберн, гепаринова мазь. Відтак, витрати на придбання саме цих ліків на суму 419 грн. 99 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого.
Крім того, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_6 1240 грн. 12 коп. витрат на поїздки для продовження амбулаторного лікування. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що вказане лікування не було пов`язане із спричиненими йому обвинуваченим тілесними ушкодженнями, вказані витрати задоволенню не підлягають.
При визначенні розміру моральної шкоди суд керується вимогами п.п. 9, 17.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995р. і враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, які зазнала потерпілий у зв`язку із вчиненням щодо нього злочинних дій. На думку суду, з урахуванням вини обвинуваченого, наслідків, що настали, ступеню та тривалості моральних і фізичних страждань потерпіло го, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 1000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, а саме витрат на правничу допомогу, суд керується ч. 1 ст. 124 КПК України, відповідно до якої у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Суд вважає, що понесені потерпілим витрати на правничу допомогу в сумі 4040 грн. слід стягнути на його користь з обвинуваченого.
Речових доказів у справі немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять грн.).
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 419 грн. 99 коп. матеріальної шкоди, 4040 грн. витрат на правничу допомогу та 1000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Чемеровецький районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя