№1 кс/756/3094/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000237 від 03 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000237 від 03 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Старшим слідчим ОСОБА_3 у клопотанні зокрема зазначено, що невстановленою особою здійснено використання офіційних документів з ознаками підробки, з метою реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 150 кв. м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та нежитлову будівлю загальною площею 47 кв. м по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).
Клопотання старший слідчий ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що постановою прокурора від 10.09.2019 нежитлову будівлю загальною площею 150 кв. м по вул. Приозерна, 2-Є в м. Києві та нежитлову будівлю загальною площею 47 кв. м по вул. Приозерна, 2-Ж в м. Києві визнано речовими доказами по справі, а тому на даний час виникла необхідність накласти арешт на вище перелічені об`єкти нерухомого майна.

Слідчий, прокурор та власник майна до суду не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. При цьому, прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими старший слідчий ОСОБА_3 обґрунтовує клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 179 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Так, згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Як убачається з клопотання та документів доданих в його обґрунтування, нежитлові будівлі по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 фізично не існують та відсутні відомості про присвоєння цим будівлям поштових та будівельних адрес.
Винесення прокурором постанови від 10.09.2019 про визнання вищевказаних будівель речовими доказами, не може слугувати достатньою підставою для накладення арешту, оскільки вказана постанова не мотивована та не звільняє прокурора від обов`язку доведення підстави та мети накладення арешту.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту не доведені, оскільки вказаних будівель не існує та вони, в розумінні ст. 98 КПК України, не є речовими доказами, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 309, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000237 від 03 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1