Справа № 461/9389/19
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

28.11.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, раніше судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

слідчим відділом Галицького ВП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Слідчий слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину та може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, клопотання заперечили з мотивів необгрунтованості підозри. Просили відмовити в його задоволенні та обрати більш м`який запобіжний захід.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених у вказаній статті.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, за викладених у повідомленні про підозру обставин.

Як вбачається з положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Протоколами допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 25.11.2019 року, протоколом огляду предмета «DVD-R диску» від 25.11.2019, протоколом огляду предмета «DVD-R диску» від 25.11.2019 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28.11.2019 року обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра.

Прокурор вважає, що єдиним можливим запобіжним заходом, який може бути застосований до ОСОБА_4 є тримання під вартою.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватись не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.

При цьому, згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Однак, того що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вищевказаним ризикам прокурором в ході розгляду клопотання не доведено, як і не подано жодного належного доказу з цього приводу.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, та недоведеність стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, а до підозрюваного слід застосувати альтернативний запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких;
-носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали два місяці - до 27 січня 2012 року.
Роз`яснити підозрюваному порядок виконання ухвали, передбачений ч.5 ст.181 КПК України.

Копію ухвали скерувати до Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області для виконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1