Справа № 317/3093/19
Провадження № 1-в/317/274/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

представника адміністрації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорізьке, Розівського району, Запорізької області, громадянина України, не одруженого, який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 01.12.2015 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому засуджений ОСОБА_4 просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 82 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у характеристиці на засудженого, надану адміністрацією ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, засуджений 01.12.2015 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку: 01.03.2016 року; Кінець строку: 01.03.2023 року.
З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.03.2016.
Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень не мав, до праці не залучався, заохочень не мав.
З 25.03.2016 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується посередньо, встановлених вимог та заборон не порушував, стягнень не має.
Працевлаштований на дільниці по переробці «Політилен» у бригаді № 81, де має вісім заохочень правами начальника установи, але потребує періодичного спонукання до праці.
Підтримує відносини з позитивно та негативно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, однак заради отримання певних пільг.
Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку не завжди, також не завжди має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Виконує роботи із самообслуговування, має посередній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться без ініціативи.
Не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, та у реалізації програм диференційованого виховного впливу до засуджених. Прагне до підвищення наявного освітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Приймає участь у роботі самодіяльної організації «Рада колективу засуджених», але соціальної активності у роботі секції не має.
Під час відбування покарання засуджений на профілактичному обліку не перебуває. У скоєному злочині провину визнає. За вироком суду збитків не має.
26.07.2018 комісією установи відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.
Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 не в повній мірі став на шлях виправлення, тому застосування до нього ст. 82 КК України у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, є передчасним.
Розглянувши клопотання засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , вислухавши думку засудженого та його захисника, прокурора та представника адміністрації установи, суд вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, працевлаштований на виробництві установі лише у вересні 2018 року, пропрацював до лютого 2019 з максимальною нормою виробітку 17,45 %.
За таких обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю нестабільною поведінкою і ставленням до праці не доводить, що він став на шлях виправлення, що згідно з законом виключає можливість заміни невідбутої частини покарання більш м яким, відтак клопотання є передчасним і необґрунтованим, тому у його задоволенні необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 153, 154 КВК України, ст. 82 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали складено 18.10.2019.

Суддя ОСОБА_1