Справа №: 400/1549/18
провадження №: 1-кп/398/230/19
УХВАЛА
Іменем України

"28" листопада 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до вимог ст. 331 КПК України судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки строк його тримання під вартою закінчується 01 грудня 2019 року та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин.

Прокурор вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник заперечують проти продовження строку тримання під вартою, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання. Мотивуючи клопотання сторона захисту стверджує, що за наслідками дослідження доказів у справі встановлено необґрунтованість висунутого обвинувачення, оскільки вбачається, що причиною смерті потерпілого стало неналежне надання медичної допомоги потерпілому. Сторона захисту посилається також на те, що ОСОБА_7 не мав наміру і бажання спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_8 , що підтверджується показаннями свідків та матеріалами справи. Крім того, сторона захисту вважає, що відсутні будь-які ризики, які встановлені в ст. 177 КПК України, так як за матеріалами кримінального провадження допитані усі свідки, потерпіла, а стороною обвинувачення не надано жодних письмових даних щодо того, ОСОБА_7 буде впливати на потерпілу або свідків, або може переховуватися від суду. Захисник звернув увагу суду на те, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, так як мешкає з матір`ю та батьком в с.Богданівка Кіровоградської області, є учасником бойових дій в зоні проведення АТО, має державні відзнаки та нагороди, позитивно характеризується як за місцем служби, так і за місцем проживання, не впливав та не має наміру впливати на потерпілу. В клопотанні про зміну запобіжного заходу зазначено, що під час перебування в слідчому ізоляторі ОСОБА_7 захворів на невиліковні, тяжкі, небезпечні для життя та здоров`я хвороби, а тому потребує термінового медичного лікування, можливо, госпіталізації в медичні заклади.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховувалась наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, вважається таким, що не має судимості, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживав разом із батьками, за місцем проживання та проходження військової служби характеризується з позитивної сторони, є учасником бойових дій, не працює, джерелами доходу обвинуваченого є виключно грошові кошти, що отримують батьки. Зазначене свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

При обранні запобіжного заходу суд також враховував, що обвинувачений раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, але був звільнений від покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Заперечення сторони захисту щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого є передчасними та підлягають вирішенню судом під час ухвалення остаточного судового рішення у справі.
Більш того, на даний час судом не завершене з`ясування обставин та перевірка їх доказами, завершення даної стадії відкладене через клопотання сторони захисту, заявлене 03.10.2019 року про допит свідків, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яким направлялися судові повістки про виклик до суду у якості свідків, проте які не з`явилися в судове засідання для допиту, через невручення поштового відправлення з інших причин.

Щодо твердження сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого тяжких хвороб, у зв`язку із чим він потребує негайного медичного лікування, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог 2.3 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Відповідно до вимог п. 2.7. зазначеного вище Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Отже, законодавством чітко визначений порядок обстеження та надання медичної допомоги особам, узятим під варту і забезпечення виконання зазначеного порядку покладено саме на керівництво СІЗО.

Як вбачається з листа № 7КР/1159 від 06.11.2019 року Філії державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Кіровоградській області обвинувачений ОСОБА_7 хворіє на тяжку форму туберкульозу легень, є бактеріовиділювачем та становить епідеміологічну загрозу, потребує стаціонарного дообстоження та лікування.

Згідно листа ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" № 7/7524 від 07.11.2019 року керівництво установи звернулось до суду із клопотанням про надання дозволу щодо вивезення обвинуваченого до ТСІ при лікувальному закладі ДУ "Снігурівська ВК (№5) Миколаївської області у зв`язку з його захворюванням.

З довідки Філії державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" від 19.11.2019 року вбачається, що обвтинуваченому надається лікування з приводу міліарного туберкульозу та ВІЛ-інфекції.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справах «Науменко проти України» та «Мельник проти України» визначено про порушення статті з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначено, що не може мати місце лише в зв`язку з погіршенням стану здоров`я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги.

Таким чином, надання медичної допомоги особам, узятим під варту, покладено на керівництво СІЗО, у зв`язку з чим, суд приходить висновку про необхідність вжиття відповідних заходів до організації негайного надання належної медичної допомоги обвинуваченому, а тому дає згоду щодо етапування обвинуваченого до спеціалізованого лікувального закладу.

Таким чином, судом встановлено, що продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків, що не допитані, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи, що до спливу строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, у зв`язку із чим клопотання захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на особисте збов`язання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на особисте збов`язання.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26 січня 2020 року, включно.

Зобов`язати начальника Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" негайно організувати заходи, передбачені п. 2.3, 2.7 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженому спільним наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України за №239/5/104 від 10.02.2012 року в частині направлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку (в тому числі лікувальному закладі ДУ "Снігурівська ВК (№5) Миколаївської області).

Встановити строк виконання ухвали суду в частині надання медичної допомоги обвинуваченому до 09 грудня 2019 року.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор".

Про виконання ухвали письмово повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1