Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6374/19
Провадження № 1-кс/644/1927/19
07.08.2019
УХВАЛА
Іменем України
07 серпня 2019 року м. Харків
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002000 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06 сепрня 2019 року слідчий СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду майно , а саме: автомобіль «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «СЗАП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вмістом кузову: дубових дров «палині», загальним об`ємом 50 складометрів, стосовно яких у клопотанні ставиться питання про арешт.
Клопотання вмотивоване тим, що Індустріальним ВП ГУНП України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002000 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
05.08.2019 року проведено огляд місця події , в ході якого було вилучено зазначені у клопотанні речі.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, частиною 7 ст. 237 КПК України визначено, що при огляді слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення огляду, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, до ЄРДР внесено відомості про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 246 КК України.

Однак, зі змісту клопотання та долучених матеріалів не вбачається, що вилучені під час огляду речі мають будь-яке доказове значення у даному кримінальному провадженні чи містять інформацію про обставини вчиненого злочину або про фізичних осіб, які причетні до його вчинення.
Зі змісту клопотання вбачається, що арешт автомобілів та деревини необхідно допустити і з метою конфіскації, але в той же час, в порушення вимог ст. ст. 170, 171, 173 КПК України слідчий не обгрунтував в клопотанні:
- достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України;
- достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
В клопотанні не зазначено та до клопотання не додано жодних документів, які б підтверджували наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (оскільки зі змісту клопотання слідує, що арешт необхідно накласти і з метою конфіскації в тому числі).
У клопотанні слідчого про арешт майна та доданих до нього документів (копії витягу з ЄРДР , копії протоколу огляду від 05 серпня 2019 року) - не зазначено, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) слідчий просить застосувати в даному випадку.
Також клопотання не містить якісних показників деревини, що в свою чергу позбавляє слідчого суддю розглянути зазначене клопотання відповідно до вимог закону.
Крім того, відповідно до вимог ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Із клопотання слідчого не вбачається, чи набула будь-яка особа статусу підозрюваного, що давало б підстави визначити, хто саме несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.
Крім того, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.171 КПК України, слідчим у клопотанні не зазначено конкретних фактів чи доказів, що свідчать про володіння, користування, чи розпорядження третіми особами вилученим в ході огляду місця події майном, на яке слідчий просить накласти арешт.

До клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, в тому числі і ті, що підтверджують право власності на майно, а саме: автомобіль «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «СЗАП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та лісопродукцію, а саме: дубових дров «палині», загальним об`ємом 50 складометрів, стосовно яких у клопотанні ставиться питання про арешт.
Наведені обставини унеможливлюють розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості повідомити особу, яка є володільцем тимчасово вилученого майна про розгляд такого клопотання і таким чином забезпечити її право брати участь при розгляді клопотання.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про арешт майна, подано без додержання вимог ст.171 КПК України, а тому вказане клопотання необхідно повернути для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 167, 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення кримінального провадження №0002000 від 06.08.2019 року у вигляді арешту майна - повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1