Справа №635/5167/19
Провадження №1-в/635/528/2019
У Х В А Л А
іменем України
12 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Покотилівка заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Чутове Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого: 1) 25.04.2001 Коломацьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 23.04.2002 Коломацьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року), ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 24.06.2005 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 27 днів; 3) 21.06.2006 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.296 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 4) 22.12.2006 Чутівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; 5) 13.03.2008 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.296, ч.1 ст.70, ч.4 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.09.2011 звільнений умовно-достроково на невідбутий стррок 1 рік 8 місяців 24 дні; 6) 26.01.2015 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 7) 26.02.2015 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту, 30 квітня 2015 року звільнений у зв`язку із відбуттям покарання; 8) 12.02.2016 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ст.395, ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна; 9) 22.03.2016 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, -
в с т а н о в и в:
08 липня 2019 року засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)», звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, відповідно до вимог ст.81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.
Засуджений та представник установи виконання покарань надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року набрав законної сили 28 квітня 2016 року.
На підставі ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 02 вересня 2016 року ОСОБА_4 в строк відбуття основного покарання, призначеного вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року зараховано строк його попереднього ув`язнення у період з 12.02.2016 по 28.04.2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18 вересня 2018 року ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року, замінено на більш м`яке покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 8 місяців 6 днів.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2019 року ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22 березня 2016 року час слідування під вартою до виправного центру з 18 вересня 2018 року по 23 жовтня 2018 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 01 березня 2016 року.
Кінець строку відбування покарання 21 квітня 2021 року.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13 травня 2016 року. За час перебування у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 20 травня 2016 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання у Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)», за час перебування в якій порушував вимоги режиму, за що двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, проте під впливом заходів виховного характеру зробив для себе належні висновки, свідомо змінив свою поведінку на кращу, тому за сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався 5 разів, характеризувався позитивно.
З 24 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Хролівській виправний центр (№140)»
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_4 , наданої адміністрацією виправного центру на адресу суду супровідним листом від 22 липня 2019 року, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ "Хролівський виправний центр (№140)" підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5 , дата складання характеристики не зазначена, засуджений на даний час не працює у зв`язку з тривалим лікуванням від туберкульозу. За час відбування покарання допускав порушення порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності один раз, не заохочувався, характеризується негативно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, приймає участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених. У стосунках з іншими засудженими неконфліктний. Проте, засуджений ОСОБА_4 ще не готовий до самокерованої правослухняної поведінки.
До характеристики додається довідка про стягнення та заохочення, з якої вбачається, що ОСОБА_4 має одне непогашене стягнення, накладене на нього 21 травня 2019 року за вживання спиртних напоїв та нетактовну поведінку до представника адміністрації, заохочень за час відбування покарання у виправному центрі - не має.
Також до характеристики додається довідка про працевлаштування та нарахування заробітної плати, складена 22 липня 2019 року начальником майстерні ОСОБА_6 , з якої вбачається, що за час відбування покарання у виправній установі засуджений ОСОБА_4 працював у обслуговуючому персоналі установи у період з листопада 2018 року по січень 2019 року та відпрацював всього лише 15 робочих днів.
У той же час, 06 серпня 2019 року на адресу суду з адміністрації виправного центру надійшла нова характеристика на засудженого ОСОБА_4 , складена 06 серпня 2019 року начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ "Хролівський виправний центр (№140)" підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5 , з якої вбачається, що засуджений за власною ініціативою з перших днів перебування у виправному центрі виявив бажання працювати, був працевлаштований старшим днювальним відділення СПС №3, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, виконує своєчасно. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою. На даний час не працює у зв`язку з тривалим лікуванням від туберкульозу. За час відбування покарання допускав порушення порядку, за що був один раз притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Але під впливом виховних заходів свідомо змінив свою поведінку на кращу, у зв`язку з чим за сумлінну поведінку у медичному закладі за межами установи та допомогу медичному персоналу був заохочений один раз. Характеризується позитивно.
Також до характеристики додається наказ начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» №25 від 31.07.2019 про оголошення засудженому ОСОБА_4 за сумлінну поведінку і ставлення до праці дострокового зняття раніше накладеного стягнення.
Однак, до цієї характеристики суд ставиться критично, оскільки з моменту складення попередньої негативної характеристики пройшло лише 15 днів, з приводу чого у суду виникають сумніви в тому, що за такий короткий строк особа змінила своє ставлення та стала на шлях виправлення.
Крім того, суд зауважує, що в матеріалах особової справи засудженого відсутні відомості про залучення його до праці, які містяться у довідці про працевлаштування та нарахування заробітної плати, складеної 22 липня 2019 року начальником майстерні ОСОБА_6 та наданої адміністрацією виправного центру на адресу суду.
За час відбування покарання засуджений з метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався шість разів, разом з тим за порушення режиму тримання мав також три стягнення, два з яких у встановленому порядку погашені, одне - знято достроково.
Вирішуючи питання про виправлення ОСОБА_4 , суд враховує поведінку засудженого та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а також те, що матеріали справи на засудженого не містять будь-яких об`єктивних даних про те, яким чином засуджений своєю активною діяльністю, системою вчинків та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення. Застосування до засудженого заохочень при відсутності достовірних відомостей про його працевлаштування та сумлінне ставлення до праці, не є достатніми даними, які б давали безсумнівні підстави суду вважати про становлення засудженого на шлях виправлення.
За таких обставин, враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, раніше вже неодноразово звільнявся умовно-достроково і після цього знову продовжив вчиняти злочини, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає заяву ОСОБА_4 передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, ст.81 КК України, ст.154 КВК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів зі дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1