Дата документу 24.07.2019 Справа № 333/3874/19
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/749/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/3874/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання

про арешт ОСОБА_7

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2019 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2019 року задовольнив частково клопотання слідчого і наклав арешт на свідоцтво серії НОМЕР_1 про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Omega» в кузові синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , яке 06.07.2019 року було вилучено працівниками поліції під час огляду місця події по даному кримінальному провадженню.

В задоволенні інших заявлених вимог в клопотанні відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді. Посилався при цьому на те, що 06.07.2019 приблизно о 21 год. 19 хв., поліцейським був зупинений автомобіль марки «Opel» моделі «Omega» в кузові синього кольору, із д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням, через те, що не працював лівий габаритний ліхтар його автомобіля.

Після чого, співробітники УПП в Запорізькій області незаконно вилучили в нього свідоцтво серій НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel» моделі «Omega» в кузові синього кольору, із д.н.з. НОМЕР_2 . Під надуманим приводом вищевказаний автомобіль за незаконною вказівкою працівників поліції ним припарковано біля будівлі Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області.

Протокол вилучення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за його участю не складався. Співробітники поліції його не допитували, письмових пояснень не відбирали.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу. Прокурор заперечував проти апеляційної скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, 06.07.2019 року до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те що за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 20 зупинено автомобіль марки «Opel», моделі «Omega», в кузові синього кольору, із д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , з ознаками заміни номеру кузова автомобіля.

Органом досудового розслідування встановлено, що 06.07.2019 року приблизно о 21:19 годині, під час несення служби у складі екіпажу 803 по пр. Соборному, 20 у м. Запоріжжі, поліцейським взводу № 2, роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області сержантом поліції був зупинений автомобіль марки «Opel», моделі «Omega», в кузові синього кольору, із д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через те, що не працював автомобільний лівий габаритний ліхтар.

Під час перевірки транспортного засобу, а саме звірки номеру кузова НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виявлено розбіжність у цифрах вказаних на свідоцтві і кузові автомобіля із базою даних зареєстрованих транспортних засобів. Крім того, має місце розбіжність у найменуванні власника транспортного засобу і в даті реєстрації транспортного засобу із змістом бази даних. Яким саме шляхом і ким було замінено номер кузову співробітникам поліції встановити не вдалося. У зв`язку з чим, виникла необхідність в проведенні досудового розслідування із залученням експертів Запорізького НДЕКЦ МВС України, для проведення судово-криміналістичної експертизи.

Надалі вказаний автомобіль вилучено та поміщено на стоянку Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для тимчасового зберігання. Свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 вилучено та визнано речовим доказом в кримінальному провадженню №0002260 від 07.07.2019.

Враховуючи, що вищезазначений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, з метою його збереження, слідчий просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст. 170 КПК задовольнив частково зазначене клопотання посилаючись на те, що слідчим не доведено, що даний транспортний засіб був тимчасово вилучений в порядку передбаченому ст. 168 КПК.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Судова колегія вважає зазначені вимоги закону, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ Комунарського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК.

У поданому до суду клопотанні слідчий вказав, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке було вилучене під час проведення огляду місця події у ОСОБА_7 є речовим доказом вчинення злочину і є підстави вважати, що останній може його приховати, пошкодити, знищити, відчужити даний речовий доказ.

Крім того, під час перевірки документів та звірки номеру кузова, були виявлені ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (шрифти не відповідають стандартам), а також не співпадають номеру кузову із базою даних (а.с. 11, 12), згідно якої власником зазначеного автомобілю є ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку вилучення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у його власника та відсутності відповідного протоколу спростовуються матеріалами провадження, зокрема протоколом огляду місця події від 06 липня 2019 року. Згідно з ним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки «Opel», моделі «Omega», в кузові синього кольору із д.н.з. НОМЕР_2 вилучено та постановою слідчого від 07 липня 2019 року визнано речовим доказом в кримінальному провадженню.

Частинами 1, 3 ст. 170 КПК передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

На думку колегії суддів слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно дотримався вимог, передбачених ст.ст. 172, 173 КПК, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини провадження, а тому заперечення апелянта з цього приводу безпідставними.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним на даному етапі кримінального провадження.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки обставини кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу державного регулювання, як арешт майна.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч.1ст.170 КПК має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом злочину.

В сукупності із наведеними обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства. Арешт застосовано на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2019 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4