Справа № 459/2489/17
Провадження № 1-кп/444/128/2019
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

06 червня 2019 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,

під час проведення закритого судового засідання в залі суду в м. Жовква Львівської області у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001103 від 30.06.2017 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 152 КК України, ч. 2 ст. 153 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 152 КК України, ч. 2 ст. 153 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ризики, які стали підставою для обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не минули та не зменшилися. Просить суд врахувати обставини, які можуть сприяти настанню ризиків, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, а також те, що обвинувачений не має постійного місця проживання та роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просить обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту. А в разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить визначити його підзахисному розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Неповнолітня потерпіла в судове засідання засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак її законний представник ОСОБА_8 та представник ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора.

Суд вважає за можливе вирішити заявлене прокурором клопотання без участі потерпілої, зважаючи на те, що остання повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. Крім того суд бере до уваги, що під час розгляду справи є присутній її законний представник та представник ОСОБА_9 , які висловили своє відношення до заявленого прокурором клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, а саме, прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, законного представника та представника неповнолітньої потерпілої, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 30.06.2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб терміном до 28.08.2017 року.
В подальшому Сокальським районним судом Львівської області неодноразово продовжувався, востаннє 16.01.2019 року до 16 березня 2019 року включно.
Жовківським районним судом Львівської області в підготовчому судовому засіданні обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб до 02.05.2019 року.
11.04.2019 року ухвалою суду запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено на 60 діб, тобто до 09.06.2019 року.
Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, зокрема те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину, санкція, якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, який відносяться до тяжкого злочину, санкція, якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, є ризик переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також те, що обвинувачений не має постійного місця проживання та роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Крім того суд бере до уваги про можливість ОСОБА_6 незаконно впливати на представника потерпілої та потерпілу, оскільки обвинувачений з ними знайомий, володіє інформацією про їх місцезнаходження та ними на даний час не висловлено позиції щодо призначення останньому міри покарання. Крім цього, з огляду на те що потерпіла, її законний представник та свідки будуть повторно допитуватись новим складом суду є ризик незаконного впливу на них, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Прокурором доведено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 12 років, може бути визнане обвинуваченим більш небезпечними ніж переховування та втеча.
Судом береться до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину.
Також суд вважає доведеним те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого є недостатнім для запобігання вище вказаним ризикам, а тому лише застосування такого виду як тримання під вартою може виправдати мету застосування запобіжного заходу.
Судом враховано молодий вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що він не працює.
Зазначення того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, які йому інкримінуються, характеризує його особу саме з негативної сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, заслухавши думку учасників, суд вважає, що необхідно клопотання прокурора задовольнити частково, а саме продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів проти статевої свободи та недоторканості неповнолітньої особи, яка є особою з інвалідністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненного із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так як злочини, які інкримуються обвинуваченому вчиненні із застосуванням насильства, колегія суддів приходить до висновку, що у визначенні такої застави немає необхідності.

Більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу є розумні підстави вважати, що обвинувачений буде переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, неповнолітю потерпілу, її законного представника. А тому клопотання захисника обвинуваченого про відмову у задоволенні клопотання прокурора та про обрання більш м`якого запобіжного заходу, а в разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначення розміру застави, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 197, 314, 315, 325, 331 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання прокурора та про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту, а в разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначення розміру застави- відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою-задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України, ч. 2 ст. 153 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 04.08.2019 року включнобез визначення розміру застави з утриманням у СІЗО Львівської установи виконання покарань № 19 УДПтС України у Львівській області.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам- для відома.

Копію даної ухвали направити начальнику Львівської установи виконання покарань № 19 УДПТС України у Львівській області - для відома та виконання.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3