Провадження №11-сс/4820/359/19 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.303, 304 КПК України (на ухвалу слідчого судді)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2019 року,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000064, яка виразилася у ненаданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що статтею 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, і серед даного переліку скарг на дії (бездіяльність) слідчого чи прокурора оскаржувані скаржником вимоги не містяться, а тому відсутній предмет розгляду.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та зобов`язати слідчого надати йому на ознайомлення матеріали кримінального провадження.
Свої вимоги аргументує тим, що положення ч.1 ст.220 КПК України зобов`язують слідчого розглянути подане клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його надходження, а вимоги ч.1 ст.221 КПК України зобов`язують слідчого надати потерпілому матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Невиконання слідчим наведених вимог закону, на переконання апелянта, свідчить про його бездіяльність, яка, в силу ст.303 КПК України (нездійснення інших процесуальних дій), є предметом оскарження до слідчого судді.
Звертає увагу апелянт і на те, що чинний КПК України не визначає поняття «процесуальна дія», а тому слід керуватися загальними положеннями закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, у пунктах 1-8 ч.1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зазначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Бездіяльність пов`язана із нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний здійснити, на що звертає свою увагу апелянт у поданій апеляційні скарзі, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржена виключно щодо тих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє.
Із змісту скарги ОСОБА_6 , поданої до суду першої інстанції, вбачається оскарження ним змісту наданої прокурором відповіді на заявлене скаржником клопотання про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, оформленої постановою, з підстав її необґрунтованості (а.с.2,3,4).
Таким чином, ОСОБА_6 фактично оскаржує не бездіяльність, а конкретну дію слідчого, а саме постанову, оспорюючи при цьому зміст (мотиви, підстави) даного процесуального рішення, що в силу положень ст.303 КПК України, не є предметом судового контролю слідчого судді.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає законною та обґрунтованою відмову слідчого судді у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.3 ст.407, 418, 419, ст.422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ,

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000064, яка виразилася у ненаданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4