Провадження №1-кп/523/621/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0004843 від 18.10.2018р., за №0004605 від 2.10.2018р., за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України, -

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти з доданими до них документами за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що 25.09.2019 року під час судового провадження в порядку ст.331 ч.3 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області.

Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 24.11.2019 року, у зв`язку з чим судом було поставлене на обговорення питання щодо міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання та заявив про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчинені тяжких кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості, є не працевлаштованим, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, вирок по справі ще не ухвалений, вбачається необхідність в дослідженні інших доказів, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не виключається ризик продовження злочинної діяльності, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому не працевлаштований, так як вбачається не має міцних соціальних зв`язків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу - захисника ОСОБА_4 , яка ознайомившись з клопотанням прокурора не погодилась з ним, вважаючи можливим продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 діб, щоб закінчити розгляд справи по суті, у зв`язку з поновлення судового слідства; обвинуваченого ОСОБА_5 , який заявив, що хоче визнати вину та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, запевняючи, що буде своєчасно прибувати до суду; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

Згідно положень ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не встановлено.
Таким чином, дослідивши надані до суду матеріали, враховуючи, що вирок у кримінальному провадженні ще не ухвалений, судове слідство поновлене у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, а саме допиту потерпілої ОСОБА_6 , та перевірку їх доказами, приймаючи до уваги, що дії ОСОБА_5 відносяться до тяжкого злочину, санкція статті якої у разі визнання особи виною передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, з урахуванням особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, та як вбачається міцних соціальних зв`язків, до затримання проживав на орендованій квартирі без укладення договору, вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості у короткий проміжок часу з застосування насильства, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та виходячи з характеру та обставин вчинених злочинів, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим враховуючи положення ст.331 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що обраний під час судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, що не уможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу на теперішній час судом не встановлено.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:
Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 20.01.2020р. включно без визначення застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою 20.01.2020 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.
На підставі Рішення Конституційного Суду України №4р/2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1