Провадження №11-сс/801/680/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби,

щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, заміжня, раніше не судима,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Слідчий СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Клопотання мотивоване тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002133 від 25.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
26.09.2019 ОСОБА_7 повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому.
Крім того, слідчий вказує на існування процесуальних ризиків, передбачених п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема що ОСОБА_7 може ухилятися від явки до слідчого, прокурора, суду, усвідомлюючи той факт, що у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, їй доведеться в подальшому відбувати покарання в місцях позбавлення волі, а також що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, про що може свідчити також і той факт, що, відносно неї 31.05.2018 направлено обвинувальний акт до Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України.
Як зазначено в клопотанні, ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, веде антигромадський спосіб життя, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. А тому, з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та недопущення переховування від правоохоронних органів слідчий просив суд обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2019 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишено без задоволення та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло в якому вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. по 07:00 год. кожної доби.
Визначено, що ухвала суду про застосування домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_7 , діє 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 листопада 2019 року.
Відповідно до ст. 194 КПК України покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2019 про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню в зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.
Апеляційна скарга мотивована тим, суд першої інстанції не врахував важкості покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не в повній мірі врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, не дослідив обставини вчинення підозрюваною злочину.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просила задовольнити її, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрювана ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні адвокат наполягав на недоведеності ризиків, про які зазначає сторона обвинувачення та пояснив, що його підзахисна раніше не судима, має постійне місце проживання сумлінно виконує умови запобіжного заходу, доводи прокурора щодо антигромадського способу життя вважає необґрунтованими.
Підозрювана ОСОБА_7 повністю погодилася із позицією свого захисника, пояснила, що постійно проживає за вказаною адресою разом із братом та сестрою, дотримується умов застосованого запобіжного заходу.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника та саму підозрювану, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що в даному конкретному випадку слідчим та прокурором не доведено в клопотанні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування.
Так, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, судом першої інстанції не встановлено таких обставин як злісне переховування від слідства, перешкоджання кримінальному провадженню, а тому, врахувавши вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, зокрема те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, заміжня, раніше не судима, суд прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 є занадто суворим в даному конкретному випадку а також, що органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.
Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваної, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваної, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останньої слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрювану процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками слідчого судді.
Як вбачається із матеріалів провадження, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може вдатися до спроб будь - яким чином перешкодити кримінальному провадженню.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності наданих доказів вірно прийшов до висновку що на даному етапі досудового розслідування наявні докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Також колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, в достатній мірі дослідив та врахував дані, що характеризують особу підозрюваної, зокрема її вік, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, поведінку та відсутність судимостей в минулому.
Суд апеляційної інстанції встановивши, що підозрювана в даний час дотримується умов застосованого запобіжного заходу, приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що з огляду на викладені обставини з урахуванням обставин вчинення правопорушення, характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та її поведінки на даний час, домашній арешт із забороною залишати місце постійного проживання у період часу із 22:00 год до 07:00 год буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий і прокурор та забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження та встановленими в ході судового розгляду обставинами.
Суд апеляційної інстанції вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги викладених в ньому висновків не спростовують. Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя