У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

"27" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

З Київської місцевої прокуратури №4 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду вищевказаний обвинувальний акт та додані до нього документи, які ухвалою судді призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення його до судового розгляду, крім того клопотав про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній ухилявся від явки до суду тому був оголошений у розшук, крім того ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Потерпілий підтримав думку прокурора. Захисник не заперечував проти призначення справи до судового розгляду та просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним, відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору, не встановлено.
Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право змінити заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 неодружений, не працює, має рід хронічних захворювань та постійне місце реєстрації і проживання в м. Києві. Крім того, згідно ст.178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, а тому ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість обрати обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме: домашній арешт з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
Відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Разом з тим обвинуваченому підлягають роз`ясненню його обов`язки передбачені ч.6 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11 годину 30 хвилин 09 вересня 2019 року, у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю сторін кримінального провадження.
У задоволенні клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, звільнивши його з-під варти у залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-цілодобово не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_3 строком, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 27 жовтня 2019 року.

Кримінальне провадження розглядати одноособово.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: