Ухвала
4 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 592/11577/18

провадження № 51-3803ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Сумського апеляційного суду від 2 липня 2019 року в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

30 жовтня 2019 рокупотерпілий ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою на вирок Сумського апеляційного суду від 2 липня 2019 року в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 . При цьому заявив клопотання про поновлення строків касаційного оскарження, посилаючись на те, що вироку апеляційного суду не отримував, дізнався про існування судового рішення з відкритих джерел інформації, тому вважає, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин.

Проте наведені аргументи не можна визнати прийнятними з огляду на таке.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом 3 місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
З матеріалів провадження встановлено, що 2 липня 2019 року було проголошено вирок Сумського апеляційного суду. Однак із цією касаційною скаргою потерпілий звернувся лише 28 жовтня 2019 року (згідно з відміткою поштового штемпеля на конверті), тобто після закінчення тримісячного строку касаційного оскарження.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Натомість у клопотанні потерпілого про поновлення строку на касаційне оскарження не наведено обставин, які перешкодили йому подати касаційну скаргу з додержанням вимог ст. 427 КПК протягом 3 місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.
Оскільки клопотання потерпілого не містить обґрунтованих підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення, а також враховуючи, що потерпілий належним чином був повідомлений про апеляційний розгляд справи, клопотань про відкладення розгляду і особисту участь в судовому засіданні не подавав, а також те, що представник потерпілого ОСОБА_6 був присутній у судовому засіданні під час оголошення судом апеляційної інстанції вироку, Суд вважає, що клопотання потерпілого не підлягає задоволенню, а касаційна скарга відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ч. 1 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Сумського апеляційного суду від 2 липня 2019 року вкримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 відмовити, а касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вказане судове рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3