печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду судового провадження № 757/53322/19-к, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді ОСОБА_5 надійшло провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 01.10.2019 року в рамках кримінального провадження № 0000123.

18.11.2019 адвокат ОСОБА_3 подав до канцелярії Печерського районного суду м. Києва заяву відвід слідчому судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 757/53322/19-к у зв`язку з неупередженістю слідчого судді при розгляді вказаної скарги.

Заявник- адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду заяви повідомлений належним чином.

У судове засідання не з`явився слідчий суддя ОСОБА_5 якій заявлено відвід, про розгляд провадження повідомлялася належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали провадження, приходжу до наступних висновків. Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

У заяві про відвід адвокат ОСОБА_3 висловив думку про те, слідчий суддя ОСОБА_5 неупереджено ставиться до розгляду скарги № 757/53322/19-к

Приймаючи до уваги все вказане вище, судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 і унеможливлювали б постановлення нею об`єктивного судового рішення у справі.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак, під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 01.10.2019 року в рамках кримінального провадження № 0000123, встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , у задоволенні заяви поданої про відвід слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від розгляду його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 01.10.2019 року в рамках кримінального провадження № 0000123.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1