Справа № 309/3788/18
Провадження № 1-кс/309/260/19
У Х В А Л А

14 березня 2019 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного

суду Закарпатської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого Хустського

ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4

представника користувача майна ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м.Хуст Закарпатської області у приміщенні Хустського районного суду клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001437 від 14 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

З наданих документів вбачається, що в провадженні Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0001437 від 14 грудня 2018 року за попередньою кваліфікацією за ст.290 КК України.

З наданого клопотання вбачається, що 13 грудня 2018 року до Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення з ТСЦ №2144 м.Хуст про те, що під час огляду експертом установи було виявлено невідповідність номера кузову на автомобілі «Volkswagen Golf», номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 .

Органом досудового слідства було призначено криміналістичну експертизу на предмет встановлення зміни ідентифікаційного номера кузова автомобіля «Volkswagen Golf», номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 .

З огляду на те, що 04.03.2019 року від адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , надійшло клопотання про відкликання заяви ОСОБА_7 від 13.12.2018 року, згідно якої автомобіль перебував у володіння поліції, слідчий СВ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить: накласти арешт на це тимчасово вилучене майно автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 .

Старший слідчий СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 та прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримали вказане клопотання, та просили суд його задоволити з підстав, викладених у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що заперечує щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки:

-покупець автомобіля ОСОБА_7 не являється підозрюваним у межах кримінального провадження;

-в клопотанні про арешт не наведено підстав та доказів вважати, що автомобіль є речовим доказом, не наведено обставин, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження, власником автомобіля призведе до його переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі;

-в клопотанні слідчого не вказано способу арешту автомобіля;

-накладення арешту призведе до негативних наслідків, які позначаться на інтересах його власника, оскільки ОСОБА_7 має право користуватися автомобілем в особистих цілях, використовувати в роботі.

Вислухавши думки всіх учасників судового засідання, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2,11 ст.170 КПК України: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до приписів ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 не являється обґрунтованим та доведеним, а арешт тимчасово вилученого майна не являється на час звернення із клопотанням, необхідним у кримінальному провадженні №0001437 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Так, за змістом ч.3 ст. 132 КПК України умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведення слідчим чи прокурором що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Вивчення клопотання, доданих до нього документів та матеріалів кримінального провадження дає підстави стверджувати про недоведеність обґрунтованої підозри вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. Не даючи оцінку достовірності відомостей, внесених до ЄРДР, та правильності кваліфікації, яка дана органом досудового розслідування, суд враховує те, що відповідно із ст.290 КК України слід розуміти як: знищення - приведення номера у стан, за якого неможливо його прочитати взагалі або без проведення відповідної експертизи); підробку - виготовлення нового номера чи внесення у нього змін, які викривляють зміст дійсного номера, а заміна - це використання номера іншого транспортного засобу як зареєстрованого, так і знятого з реєстрації; заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу- використання такої панелі іншого транспортного засобу без внесення відповідних змін у свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, і такі діяння повинні бути вчинені умисно.

Між тим, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль марки Volkswagen Golf, номер кузова НОМЕР_2 був придбаний ОСОБА_7 у Польській республіці і ним сплачено кошти за його розмитнення на території України, ця обставина на час розгляду клопотання не спростована, в тому числі і будь-яким судовим рішенням, ОСОБА_7 набув право власності на автомобіль у передбачений законом спосіб, є добросовісним набувачем автомобіля. Наведене у своїй сукупності указує на недоведеність існування обґрунтованої підозри вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту, в даному конкретному випадку злочину, передбаченого ст.290 КК України.

У судовому засіданні по розгляду клопотання старший слідчий СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 підтвердив, що автомобіль не являється речовим доказом у межах даного кримінального провадження, огляд автомобіля експертом вже проведений, наразі очікується висновок експерта, підозра в рамках даного кримінального провадження жодній особі не оголошена. Крім того, до клопотання про арешт тимчасово вилученого мана - не додано процесуальних документів, які б підтверджували факт визнання автомобіля речовим доказом у рамках кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 не містить даних про правові підстави для арешту автомобіля, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, можливість спеціальної конфіскації майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, правомірного володільця майна, тощо.

Керуючись ст.ст.170-173,175,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001437 від 14 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Автомобіль марки «Фольксваген Гольф 4», номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , повернути законному користувачу ОСОБА_7 на збереження під розписку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1