печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:
21.05.2019 року прокурор першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «Донінвестпрод», Об`єднанню «Донецькпродторг», ТОВ «Чумацький шлях»: на земельну ділянку, площею 0,0096 га, кадастровий номер :04:015:0122, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,0070 га, кадастровий номер :04:015:0115, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0,0098 га, кадастровий номер :04:015:0121, за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Кальміусська, 71, 73; земельну ділянку, площею 0,0091 га, кадастровий номер :04:015:0120, за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Кальміусська, 71, 73; земельну ділянку, площею 0,0095 га, кадастровий номер :04:015:0123, за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Кальміусська, 71, 73; земельну ділянку, площею 0,007 га, кадастровий номер :04:015:0114, за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Кальміусська, 71; земельну ділянку, площею 0,0069 га, кадастровий номер :04:015:0113, за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Кальміусська, 71; земельну ділянку, площею 0,0069 га, кадастровий номер :04:015:0112, за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Кальміусська, 71, земельну ділянку, площею 0,0069, кадастровий номер :04:015:0111, за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Кальміусська, 71, які належать на праві власності ТОВ «Донінвестпрод»; земельну ділянку, площею 4,0107 га, кадастровий номер :90:140:0017, розташовану на перетині вул. Березняківської та Дніпровської набережної у м. Києві, що належить на праві власності ТОВ «Чумацький шлях» та будівлю складу арочних конструкцій транспортного цеху, розподільно-дистрибуціонний центр, будівля майстерень, будівля прохідної, прибудова до будівлі складу, будівля картоплесховища № 3, складські приміщення реєстраційний номер 1, будівля реєстраційний номер 13765931, будівля реєстраційний номер 20915043, будівля реєстраційний номер 13766199, розташовані за адресою: м. Донецьк, вул. Рогачівська, буд. 1-В, що належить на праві власності Об`єднанню «Донецькпродторг».

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0011851 від 31.12.2014 за фактами протиправного заволодіння майном та частками в статутному капіталі ТОВ «Амстор Трейд», ТОВ «Фудторг», ТОВ «Транс-Буд», ТОВ «Амстор», ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» та інших підприємств групи компаній «Амстор», зловживання повноваженнями особами вказаних підприємств з метою заволодіння незаконно виведеними майновими активами вказаних суб`єктів господарської діяльності, у тому числі, шляхом підробки та використання завідомо підроблених документів, викрадення печаток, статутних документів, ухилення від сплати податків, доведення до банкрутства підприємств групи компаній Амстор, незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3 ст. 206, ч.ч. 2, 3 ст. 206-2, ч.ч. 1, 3 ст. 212, ст. 219, ст. 356, ч.ч. 2, 3 ст. 357, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 364, ч.ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366, ч.ч. 1, 2 ст. 367, ч. 1 ст. 383 та ч. 1 ст. 388 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено факти протиправного (рейдерського) захоплення наприкінці 2014 - початку 2015 років активів групи компаній «Амстор», які відбулись на підставі підроблених статутних документів ряду юридичних осіб, за сприяння приватних нотаріусів та службових осіб Державної реєстраційної служби України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 27 лютого 2016 року) арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене мотивування клопотання, прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Слідчим суддею не встановлено правової підстави для накладення арешту на майно ТОВ «Донінвестпрод», Об`єднанню «Донецькпродторг», ТОВ «Чумацький шлях».
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження. З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173КПК України, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту.ц

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1