Провадження №1-кп/127/837/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2019 р. за № 0000115 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою освітою, розлученого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який зберігав при собі без мети збуту. Після цього, 19.01.2019 року приблизно о 23 год. 00 хв., працівниками батальйону УПП у Вінницькій області біля пам`ятника «Вічний Вогонь» на площі Європейській в м. Вінниці було зупинено ОСОБА_3 . При проведенні огляду з добровільної письмової згоди ОСОБА_3 в його матерчатому спортивному рюкзаку виявлено та вилучено один полімерний пакет, всередині якого знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №130 від 04.02.2019 року надана на експертизу речовина рослинного походження є наркотичним засобом - канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 6,18 г.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений потребував лікування від наркоманії, добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії. ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. ОСОБА_3 добровільно звернувся за лікуванням до спеціалізованого медичного закладу та отримав лікування, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 26.07.2019 року № 71. Вважає, що за даних обставин наявні всі умови, передбачені ч. 4 ст. 309 КК україни, які необхідні для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за пред`явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 309 КК України. Просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що 05.07.2019 року він добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії, оскільки розумів, що має залежність від наркотиків та потребує лікування. З 05.07.2019 року по 26.07.2019 року перебував на лікуванні в наркологічному диспансері «Соціотерапія» та пройшов лікування від наркоманії, про що йому видали відповідну довідку. Перед лікуванням канабіс вживав перідично протягом декількох років. За деякий час до цього лікувався від наркоманії у приватного лікаря, а потім звернувся в наркологічний диспансер «Соціотерапія», де пройшов курс лікування. Наміру ухилитися від кримінальної відповідальності не мав. 19.01.2019 року він перебував у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, а тому не пам`ятає, чи були у нього наркотичні засоби. Просить клопотання захисника задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання захисника. Зазначив, що згідно з висновком амбулаторної судово-наркологічної експертизи №159 від 24.09.2019 року, ОСОБА_3 виявляє ознаки наркоманії внаслідок вживання канабіоїдів, амфетаміну, примусового лікування не потребує. Обвинувачений вину не визнає. Вважає, що обвинувачений таким чином бажає ухилитися від кримінальної відповідальності. Крім того, виникають сумніви щодо того, чи звернувся він в лікувальний заклад добровільно. В задоволені клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України просить відмовити.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки).

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч. 1 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України).

За правилами ст. 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. На підставі ч. 4 ст. 309 КК України за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, від кримінальної відповідальності звільняється винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. (п. 23 постанови).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

За змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (зокрема, ч. 4 ст. 309) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Комунального підприємства Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» від 26.07.2019 року № 71 ОСОБА_3 з 05.07.2019 року по 26.07.2019 року пройшов добровільне лікування з діагнозом "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання стимуляторів (амфетамінів) та канабіоїдів, синдром залежності. F19, 252". Історія хвороби № 1038.

З висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №159 від 24.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 виявляє ознаки наркоманії внаслідок вживання канабіоїдів, амфетаміну. Синдром залежності ІІ ступеня. Примусового лікування не потребує в зв`язку з тим, що пройшов курс лікування в облнаркодиспансері з 05.07.2019 року по 26.07.2019 року.

Дані обставини підтверджуються поясненнями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, з яких вбачається, що він добровільно звернувся до лікувального закладу та з 05.07.2019 року по 26.07.2019 року перебував на лікуванні в наркологічному диспансері «Соціотерапія» де пройшов лікування від наркоманії, про що йому видали відповідну довідку. Вважає, що потребував лікування, оскільки декілька років періодично вживав наркотичні засоби.

Суд зазначає, що будь-яких даних, які б свідчили, що обвинувачений проходив лікування не добровільно та з метою ухилення від кримінальної відповідальності, до суду не надано, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, жодних обмежень щодо того, що особа не може звернутися до лікувального закладу після повідомлення про підозру або ж умов щодо визнання чи не визнання вини у вчиненні злочину, ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України не містить.

З пояснень обвинуваченого вбачається, що 19.01.2019 року він перебував у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, а тому не пам`ятає, чи були у нього наркотичні засоби.

Однак, на думку суду, це не свідчить про те, що обвинувачений не потребував лікування та був обмежений у праві добровільно звернутися до лікувального закладу і розпочати лікування від наркоманії.

Крім того, згідно висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №159 від 24.09.2019 року обвинувачений ОСОБА_3 примусового лікування не потребує в зв`язку з тим, що пройшов курс лікування в облнаркодиспансері з 05.07.2019 року по 26.07.2019 року.

За таких обставин, беручи до уваги вказані правові норми, правові позиції сторін кримінального провадженння, особу обвинуваченого, пояснення обвинуваченого та дослідженні судом висновок амбулаторної судово-наркологічної експертизи №159 від 24.09.2019 року та довідку Комунального підприємства Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» від 26.07.2019 року № 71, у їх сукупності, суд вважає, що клопотання захисника є обгрунтованим та підлягає задоволенню, а тому згідно ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, із закриттям кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2019 року, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Що стосується процесуальних витрат на залучення експерта, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.
Оскільки в даному випадку обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, тому процесуальні витрати в цій частині стягненню з обвинуваченого не підлягають.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати на залучення експерта, а саме, згідно висновку експерта № 130 від 04.02.2019 року в розмірі 1 144 грн. 00 коп., слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 44, 309 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 174, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, 314, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, на підставі ч. 4 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2019 р. за № 0000115 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України - закрити.

Процесуальні витрати на залучення експерта компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 6, 18 г, яка відповідно до постанови слідчого про визнання предмету речовим доказом та передачу його на зберігання від 18.03.2019 року та квитанції №1260 від 18.03.2019 року передана до камери зберігання речових доказів Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, знищити після набрання ухвалою законної сили.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2019 року скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя