Номер провадження: 11-кп/813/1238/19
Номер справи місцевого суду: 515/2095/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.05.2019 року у кримінальному провадженні №0000375 від 30.10.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.01.1987 року Татарбунарським райсудом Одеської області за ч. 1 ст. 117 КК України (ред. 1960 року) до 6 років позбавлення волі;
- 20.05.1994 року Івано-Франківським міськсудом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 140 КК України (ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
- 08.04.1997 року Біляївським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 140 КК України (ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі;
- 14.09.2001 року Ізмаїльським міськсудом Одеської області за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140 КК України (ред. 1960 року), ст. 395, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;
- 25.03.2008 року Білгород-Дністровським міськрайсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 12.08.2011 року за відбуттям строку покарання;
- 27.11.2012 року Білгород-Дністровським міськрайсудом Одеської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2, 3 ст. 187, 395 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, звільненого 05.01.2018 року за відбуттям строку покарання,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, з призначенням покарання:

ОСОБА_7 - у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту його фактичного затримання, тобто з 30.10.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 30.10.2018 року до набрання вироком законної сили з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_9 - у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислено з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз №1407-Д від 28.11.2018 року, №18-5144/32 від 27.11.2018 року у розмірі 2288 грн. в рівних частинах - по 1144 грн. з кожного.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.11.2018 року на майно, перелік якого зазначений в резолютивній частині ухвали суду.

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнані винуватими у тому, що 30.10.2018 року, близько 16 год. вони, перебуваючи в селі Білолісся Татарбунарського району Одеської області, проводили спільне дозвілля, вживаючи спиртні напої. Приблизно о 17 год. 50 хв. у ОСОБА_9 виник злочинний намір на здійснення нападу на знайому йому ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном, про що він повідомив ОСОБА_7 , а той відповів згодою, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_9 ..
Близько 18 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з цією метою прибули до домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 та через відчинену вхідну хвіртку, потрапили на подвір`я зазначеного будинку.
Перебуваючи на подвір`ї зазначеного будинку, ОСОБА_9 зайшов до підвального приміщення, де взяв кухонний ніж. Оглянувши територію подвір`я, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали чекати господарів будинку, з метою заволодіння їх майном.
Близько 18 год. 15 хв., помітивши ОСОБА_10 , яка зайшла на подвір`я з городу, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою з ОСОБА_7 , напав на потерпілу та наніс їй один удар кулаком в обличчя, від чого остання впала на землю.
Продовжуючи спільні злочинні дії, ОСОБА_9 , погрожуючи ножем, притиснувши його до підборіддя ОСОБА_10 , вимагав у неї грошові кошти та супроводжував свої дії погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, висловлюючи намір завдати тілесні ушкодження їй ножем, якщо вона не скаже де зберігає свої грошові кошти і зазначену погрозу, як небезпечну для життя та здоров`я, потерпіла ОСОБА_10 сприймала реально. У цей час, ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , спостерігав за навколишньою обстановкою та перевіряв кишені потерпілої.
Подолавши волю потерпілої ОСОБА_10 до опору, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, шляхом розбійного нападу заволоділи: мобільним телефоном марки «SAMSUNG» моделі «SGH-C270» вартістю 200 грн. з сім-карткою «Київстар», вартістю 25 грн., який знаходився в руках потерпілої; срібною каблучкою вартістю 180 грн., знявши її з пальця руки потерпілої, завдавши їй матеріальну шкоду на загальну суму 405 грн.
У результаті розбійного нападу потерпілій ОСОБА_10 спричинені наступні тілесні ушкодження: 3 садна на правій щічній області, синець на лівій щічній області, садно на верхній губі ліворуч, 2 різані рани шкіри на підборідді, 2 синця та садно на правій боковій поверхні нижньої третини шиї, 2 синця на лівій боковій поверхні нижньої третини шиї, які не були небезпечним для життя, мають незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів і належать до легких тілесних ушкоджень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що не заходив на подвір`я потерпілої, а знаходився біля воріт будинку, натомість ОСОБА_11 заходив на подвір`я потерпілої та вимагав у неї грошові кошти та ключі від будинку, після чого вони розійшлися.
Посилаючись на такі доводи, обвинувачений ОСОБА_7 просить його виправдати чи зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.10.2018 року по 21.05.2019 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_11 учасниками кримінального провадження не оскаржувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як видно зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам ст. 370 КПК України.

Так, встановивши вину обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, що їм інкримінується, суд першої інстанції обґрунтовано послався на досліджені ним докази, а саме:

- показання обвинуваченого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 30.10.2018 року приблизно о 15 год. він приїхав до с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області та зателефонував ОСОБА_7 , якому представився як « ОСОБА_12 ». По приїзду ОСОБА_7 до Білолісся, вони попрямували до магазину, де вживали спиртне. Ввечері того ж дня він запропонував ОСОБА_7 здійснити крадіжку майна у потерпілої ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 погодився. Приблизно о 18 год. вони з ОСОБА_7 підійшли до будинку ОСОБА_13 у АДРЕСА_3 , де через відкриту хвіртку зайшли до подвір`я. Оглянувши подвір`я, він спустився до погребу та взяв кухонний ніж. Побачивши як на подвір`я зайшла ОСОБА_10 , він підійшов до неї, вдарив кулаком в обличчя та штовхнув на землю. Приставивши ніж до горла ОСОБА_10 , яка лежала на землі, тримав ніж правою рукою, порізавши собі палець, а лівою закривав потерпілій рота, погрожуючи ножем, вимагав гроші. В цей час ОСОБА_7 впав біля ОСОБА_10 та його рука прикривала їй рота. Виявивши, що у потерпілої немає грошей, він забрав у неї мобільний телефон «Самсунг» та срібну каблучку, після чого разом з ОСОБА_7 вони вийшли з подвір`я будинку та попрямували до бару «Рандеву». По дорозі він викинув ніж у канаву. Біля кафе «Рандеву» до них підійшли невідомі та почали звинувачувати їх у пограбуванні ОСОБА_10 , тому вони з ОСОБА_7 розбіглися у різні боки. Мобільний телефон «Самсунг» та срібна каблучка потерпілої залишились у нього;
- показання потерпілої ОСОБА_10 про те, що 30.10.2018 року після 18 год. вона зайшла на подвір`я свого домоволодіння та побачила двох чоловіків, як потім вона дізналась, це були ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Один із них, ОСОБА_9 , підійшов до неї, почав її штовхати, вдарив кулаком в обличчя, від чого вона впала на землю, вдарившись головою. Потім ОСОБА_9 приклав ножа до її підборіддя, вимагаючи гроші та ключі від будинку. Вона намагалася кричати, а погрозу життю сприймала реально. В цей час ОСОБА_7 закривав їй рота та за вказівкою ОСОБА_9 , перевіряв кишені халату, в який вона була одягнута. ОСОБА_9 вирвав у неї з рук мобільний телефон «Самсунг», зняв із пальця срібну каблучку, після чого вони втекли через відчинену хвіртку, а вона побігла за допомогою до сусідки ОСОБА_14 ;
- показання свідка ОСОБА_15 , який показав суду, що 30.10.2018 року після 18 год. він перебував на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_14 в селі Білолісся Татарбунарського району Одеської області, коли його дружина прибігла та повідомила, що двоє молодих чоловіків напали на неї, погрожували ножем, вдарили в обличчя, вимагали гроші та ключі від їхнього будинку, забрали в неї мобільний телефон та срібну каблучку;
- показання свідка ОСОБА_14 , яка показала суду, що 30.10.2018 року приблизно о 19 год. до її будинку в селі Білолісся Татарбунарського району Одеської області прибігла сусідка ОСОБА_10 , на обличчі та одязі якої була кров. Вона повідомила, що двоє невідомих чоловіків напали на неї, погрожували ножем, вимагали гроші, забрали срібну каблучку та мобільний телефон;
- показання свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що ввечері 30.10.2018 року, перебуваючи на подвір`ї свого будинку АДРЕСА_4 , побачила біля воріт незнайомого їй чоловіка високого зросту, особу якого встановлено пізніше як ОСОБА_9 , який запитав де можна відпочити, на що вона відповіла, що відпочити можна в барі «Рандеву»;
- показання свідка ОСОБА_17 про те, що вона працює барменом в кафе «Рандеву» в с. Білолісся Татарбунарського району. 30.10.2018 року після 18 год. вона, перебуваючи біля будинку ОСОБА_16 , побачила двох незнайомих їй чоловіків як їй стало пізніше відомо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Прибувши до кафе «Рандеву», зазначені особи зробили замовлення, при цьому на стійці бару вона побачила плями крові;
- показання свідка ОСОБА_18 , яка показала суду, що працює в кафе-барі «Рандеву» в селі Білолісся Татарбунарського району Одеської області. Вона бачила, як 30.10.2018 року після 18 год. до бару зайшло двоє невідомих молодих чоловіків, як їй стало пізніше відомо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які замовили їжу. У ОСОБА_9 була порізана рука;
- показання свідка ОСОБА_19 , який пояснив суду, що наприкінці жовтня 2018 року, після 19 год. до СТО в селі Білолісся Татарбунарського району Одеської області, де він працює, підійшли двоє молодих людей, як йому стало пізніше відомо ОСОБА_9 , у якого був порізаний палець та ОСОБА_7 . Він зробив ОСОБА_9 перев`язку;
- показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які показали суду, що наприкінці жовтня 2018 року, ввечері, вони в селі Білолісся здійснювали пошук осіб, які напали на потерпілу ОСОБА_10 . Біля СТО вони побачили двох незнайомих чоловіків, як йому стало пізніше відомо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Побачивши їх, вони почали втікати;
- показання свідка ОСОБА_22 , який повідомив суду, що 30.10.2018 року, вночі, здійснював пошук двох чоловіків, які напали на ОСОБА_10 . У недобудованому будинку в с. Білолісся, він виявив чоловіка, як йому стало пізніше відомо, - ОСОБА_7 , якого відвів до працівників поліції;
- протокол огляду місця події від 30.10.2018 року за участю ОСОБА_10 з фототаблицями, яким оглянуто подвір`я будинку ОСОБА_10 , де потерпіла показала місце вчинення на неї нападу;
- протокол огляду місця події від 30.10.2018 року з фототаблицями, яким оглянуто територію по вулиці Одеській в селі Білолісся Татарбунарського району Одеської області, де біля контактної опори №1576 виявлено кухонний ніж з візерунком у вигляді об`ємних крапок, на лавці біля СТО виявлено серветку з плямами бурого кольору;
- акт судово-медичного обстеження №211 від 01.11.2018 року та висновок судово-медичної експертизи №211 від 14.11.2018 року, відповідно до яких, у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження: 3 садна на правій щічній області, синець на лівій щічній області, садно на верхній губі ліворуч, 2 різані рани шкіри на підборідді, 2 синця та садно на правій боковій поверхні нижньої третини шиї, 2 синця на лівій боковій поверхні нижньої третини шиї. Ушкодження у вигляді різаних ран заподіяні дією гострого ріжучого предмету, групові і індивідуальні особливості якого в ушкодження не відобразились. Усі інші ушкодження заподіяні дією тупих предметів, групові та індивідуальні особливості яких в ушкодження не відобразились. Не виключено, що такими предметами могли бути відкрита долоня, пальці рук, тому малоймовірно їх утворення в результаті падіння з висоти власного зросту. Властивості синців (синьо-багрове забарвлення та чіткі контури), характер поверхні саден (покриті втягнутою кірочкою з щільно притиснутими краями), відсутність ознак грануляції (загоєння) ран дозволяють зробити висновок, що зазначені ушкодження заподіяні за 1-2 доби до моменту огляду; таким чином, виявлені ушкодження могли бути утворені 30.10.2018 року. У зв`язку з тим, що ці ушкодження нанесені в короткий проміжок часу, висловитись про послідовність їх спричинення не вважається можливим. Зазначені ушкодження були небезпечними для життя, мають незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Судячи з анамнезу, кількості, локалізації та взаєморозміщенню тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , можна виділити не менше 2 точок контакту з гострим ріжучим предметом, не менше 2 точок контакту з відкритою долонею та не менше 4 точок контакту з пальцями рук;
- протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 від 31.10.2018 року, під час якого потерпіла повідомила про обставини вчинення на неї нападу на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 двома чоловіками, які заволоділи її майном;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2018 року, згідно з яким, потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_9 , як особу, що здійснила на неї напад на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2018 року, згідно з яким, потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 , як особу, що здійснила на неї напад на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_9 , як особу, з яким вчинив напад на потерпілу ОСОБА_10 на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2018 року, згідно з яким свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_9 , як особу, якому він перев`язував поранений палець ввечері 30.10.2018 року на СТО в селі Білолісся;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.12.2018 року, згідно з яким свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_7 , як особу, з якою спілкувався ввечері 30.10.2018 року на СТО в селі Білолісся;
- протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 31.10.2018 року, під час якого, ОСОБА_7 повідомив про обставини нападу, вчиненого ним та чоловіком на ім`я « ОСОБА_12 » на потерпілу ОСОБА_10 на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 ;
- протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 від 21.12.2018 року, під час якого ОСОБА_9 повідомив про спільний з ОСОБА_7 намір здійснити напад на потерпілу ОСОБА_10 на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . Під час нападу, ОСОБА_7 обшукував кишені ОСОБА_10 ;
- протокол огляду предмету від 30.10.2018 року, а саме речей потерпілої ОСОБА_10 , в які вона була одягнена під час вчинення на неї розбійного нападу: светр синього кольору, халат синього кольору, хустка білого кольору, на яких виявлено плями бурого кольору;
- протокол огляду предмету від 31.10.2018 року, згідно з яким оглянуто кухонний ніж з об`ємним візерунком, належний ОСОБА_10 , який був знайдений по вул. Одеській в с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області;
- протокол огляду предмету від 31.10.2018 року, згідно з яким оглянуто джинсові штани світлого кольору, належні ОСОБА_7 , на яких виявлено плями бурого кольору;
- висновки експерта №952 від 28.11.2018 року та №6 від 10.01.2019 року, щодо результатів виявлення групових властивостей системи АВО в зразку рідкої крові потерпілої ОСОБА_10 та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_23 ;
- висновки експерта №953 від 07.12.2018 року та №18 від 22.01.2019 року, згідно з якими кров на марлевих тампонах, вилучених з місця події, виключає її походження від ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , при цьому не виключається походження крові від ОСОБА_9 ;
- висновки експерта №954 від 14.12.2018 року та №12 від 22.01.2019 року, про те, що на вилученому жіночому халаті, светрі, хустці виявлено кров із антигеном Н, яка не виключає її походження від ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ;
- висновки експерта №956 від 07.12.2018 року та №13 від 22.01.2019 року, згідно з якими, на фрагменті паперової серветки вилученої з території, прилеглої до СТО в с. Білолісся Татарбунарського району Одеської області, знайдено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_9 ;
- висновки експерта №957 від 13.12.2018 року та №14 від 22.01.2019 року, згідно з якими, походження крові на джинсах, вилучених у ОСОБА_7 , не виключається від ОСОБА_9 ;
- висновок товарознавчої експертизи №18-5144/32 від 27.11.2018 року, яким встановлено, що вартість мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі «SGH-C270», станом на 30.10.2018 року з урахуванням зношення, складає 200 грн.;
- висновок КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» №29 від 30.10.2018 року, згідно з яким ОСОБА_7 30.10.2018 року перебував в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про вчинення крадіжки та про те, що він діяв самостійно, без попередньої змови з обвинуваченим ОСОБА_7 , спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_10 , змістом протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , в якому він детально розповів про обставини вчиненого спільно з ОСОБА_9 розбійного нападу на потерпілу, змістом протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , в якому він детально розповів обставини вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , тому суд правильно розцінив їх як намагання допомогти уникнути відповідальності ОСОБА_7 за вчинений злочин та пом`якшити свою відповідальність.
Надавши об`єктивну правову оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх належність, допустимість та достовірність і правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а обвинуваченого ОСОБА_9 ще й особою, яка раніше вчинила розбій.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відкинув доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, адже під час судового розгляду об`єктивно встановлено, що обвинувачений діяв спільно та узгоджено з ОСОБА_9 ..
Апеляційний суд також вважає, що підстав сумніватися у правдивості показань потерпілої, - немає, адже вони підтверджуються іншими доказами у кримінальному провадженні, до того ж, обставин, які б свідчили про обмовляння обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілою не встановлено.
Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше не судимий, тому суд визнав за доцільне призначити йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі із конфіскацією майна.
Окрім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував фактичні обставини, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше судимий за тяжкі корисливі злочини, в тому числі і розбійні напади, судимість за які в установленому законом порядку не погашена та не знята.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд обгрунтовано визнав вчинення злочину, щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнав вчинення злочину, щодо особи похилого віку.
Апеляційний суд критично ставиться до доводів сторони захисту, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 висував версію події, яка очевидно суперечить показанням потерпілої, не довіряти яким у суду підстав немає.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_7 про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення з 30.10.2018 року по 21.05.2019 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є безпідставним, оскільки злочин вчинений обвинуваченим після набрання чинності Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до КК України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Відповідно до припису п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і справедливим, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.05.2019 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнані винуватимиу вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання ним копії даної ухвали.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4