Справа № 751/354/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/434/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.018.270.010.010.004, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та носіння без передбаченого законом дозволу вогнепальної зброї та бойових припасів, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471 -XII «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, облік перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, без передбаченого законом дозволу, придбав, шляхом привласнення знайденого, предмети ззовні схожі на пістолет та 7 патронів до нього, які в подальшому носив при собі.

29 грудня 2018 року, в період часу з 03 год. 04 хв. до 03 год. 07 хв. працівниками поліції, під час проведення огляду місця події біля будинку № 4, по вул. І. Мазепи, у м. Чернігові, у ОСОБА_6 , виявлено та вилучено вогнепальну зброю, придатну до стрільби: 7,62 мм пістолет зразка 1930/33 років, конструкції Токарева (ТТ) № НОМЕР_1 , 1943 року випуску, виробництва СРСР, виготовлений промисловим способом; сім придатних для стрільби 7,62 мм пістолетних патронів, які використовуються для проведення пострілів з пістолету зразка 1930/33 років конструкції Токарева (ТТ), кулеметів ППД, ППШ, ППС та інші, виготовлених промисловим способом, які він носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Початок іспитового строку постановлено рахувати з 05 березня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 572 грн. 00 коп. процесуальних витрат за проведення судової експертизи зброї.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду, в частині застосування ст. 76 КК України, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий, яким на ОСОБА_6 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін. Зазначає, що суд зобов`язаний покласти на засудженого вказані обов`язки.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не заперечувалися і дослідження доказів щодо цих обставин судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

Призначене ОСОБА_6 покарання узгоджується з вимогами ст.ст. 50, 65, 75 КК України і також не оспорюється в апеляційній скарзі, отже і в цій частині висновки суду першої інстанції не є предметом апеляційного перегляду.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування вимог ст. 76 КК України, які регламентують порядок відбування покарання, то вони заслуговують на увагу.

Зменшення судом першої інстанції обсягу обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року), є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення в цій частині.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку необхідністю застосувати закон про більш тяжке правопорушення чи суворіше покарання, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подано прокурором, потерпілим чи його представником.

Колегія суддів вважає, що прокурор в апеляційній скарзі навів переконливі підстави про необхідність застосування до обвинуваченого вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України №1492-VIII від 07.09.2016 року).

Інших порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни вироку суду, колегією суддів не встановлено, тому в решті його слід залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4