УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

10 жовтня 2019 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретареві ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001579 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 5 червня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 5 червня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001579 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190 КК України - повернуто прокурору.

На обґрунтування цієї ухвали, суд першої інстанції вказав, що фактичні обставини справи та викладене обвинувачення в обвинувальному акті містять істотні суперечності. Так, ОСОБА_8 , 01 березня 2019 року, перебуваючи на своєму робочому місці, а саме в магазині «Лоток», де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ЛК-ТРАНС», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Є. Чавдар, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, взяв грошові кошти в розмірі 500 грн. однією купюрою СБ 86243, які надала потерпіла ОСОБА_9 для розрахунку за товар. Після чого, ОСОБА_8 з метою введення в оману потерпілої, для заволодіння грошовими коштами останньої, шляхом обману, замінив вище
______________________________________ Справа № 753/6056/19 Апеляційне провадження:11-кп/824/2188/2019 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_10 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1

зазначену грошову купюру, що належить ОСОБА_9 на заздалегідь приготовлену сувенірну грошову купюру в розмірі 500 грн., після чого повідомив останню, що вона надала підроблені гроші, чим завдав збиток ТОВ «ЛК-ТРАНС» на суму 500 грн. При цьому, потерпілими в даному кримінальному провадженні визнані ОСОБА_11 та ТОВ «ЛК-ТРАНС». Разом з тим, за наведених обставин обвинувального акту, суд першої інстанції вважає, що не можливо зрозуміти кому саме могло бути спричинено матеріальну шкоду в розмірі 500 грн. - ОСОБА_11 чи TOB «JIK-TPAHC», оскільки спричинення шкоди вказаним двом особам за обставин, викладених в обвинувальному висновку, є неможливим.
Таким чином, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що наведені суперечності, допущені при складанні обвинувального акту порушують засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності, які застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення, що в цілому порушує право обвинуваченого на захист.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується із висновками суду та вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором. При цьому, аналізуючи зміст обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні, прокурор вважає, що в ньому повністю дотримано положення вказаної статті.
Таким чином, на думку прокурора, судом істотно порушено вимоги п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки обвинувальний акт повністю відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.
На цих підставах прокурор просить ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 5 червня 2019 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001579 відносно ОСОБА_6 скасувати, та направити вказаний обвинувальний акт до Дарницького районного суду міста Києва для проведення підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційних доводів, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги в сукупності з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів визнає наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 2 до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У цьому конкретному випадку, формально вказані вимоги процесуальної норми дотримані.

Втім,з всупереч міркуванням апелянта, суд, не вдаючись в дослідження доказів, а тільки аналізуючи зміст вказаних необхідних частин обвинувального акту, прийшов до переконливого висновку про те, що по суті виклад фактичних обставин, як їх вважав встановленими прокурор та правова кваліфікація, запропонована органом досудового розслідування і прокурором, за ч.2 ст. 15 і ч.1 ст. 190 КК України входять у суперечність, бо спричинення ОСОБА_6 , працівником та матеріально відповідальною особою ТОВ "ЛК-ТРАНС" матеріальних збитків цьому товариству, як вказано у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, виключає можливість настання кримінальної відповідальності за ст. 190 КК України і вказує на можливість кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 діяння за іншою нормою закону України про кримінальну відповідальність.

Водночас, внаслідок неповно та неправильно сформульованого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, як їх вважав встановленим прокурор, з обвинувального акту залишається невідомим саме поняття "сувенірна грошова купюра", тобто чи це справжня грошова купюра, яка може бути використана як засіб платежу, чи сувенірна імітація грошової купюри, яка засобом платежу використана бути не може. Не видно з обвинувального акту також на яких підставах прокурор прийшов до висновку про спричинення майнової шкоди в розмірі 500 гривень саме ТОВ "ЛК-ТРАНС", а не покупцеві ОСОБА_9 , яка теж визнана потерпілою у цьому ж кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість призначити обвинувальний акт з таким змістом до розгляду кримінального провадження по суті і прийняти на підставі цього акту законне, обгрунтоване і вмотивоване рішення.

Ці висновки суд переконливо обґрунтував та вмотивував в своїй ухвалі.

Отже, апеляційні вимоги прокурора задоволенню не підлягають, бо суд ухвалив законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення.

В силу вказаного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 5 червня 2019 року залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: