УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 16.07.2019 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 06.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за заявою ПАТ «КБ «ПриватБанк» про вчинення злочину.

Досудовим розслідуванням установлено, що злочинна організована група, у складі у тому числі ОСОБА_5 , у період з 01.09.2014 по 26.09.2014 на території міст Вінниці, Києва, Житомира, заволоділи грошовими коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» в особливо великих розмірах, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за банківською послугою «Екстрені гроші», із застосуванням реквізитів карткових рахунків та персональних даних клієнтів Банку: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в результаті чого завдали Банку шкоди в сумі 994 000 грн.

Запроваджена та реалізована Банком з 2011 року Послуга надавала можливість клієнту Банку фізичній особі, яка має банківську картку, у тому числі «Для виплат», «Універсальну», зняти в банкоматі з її карткового рахунку кошти в національній валюті від 200 до 2000 грн без наявності картки, за унікальним цифровим кодом, який надавався на одну транзакцію і надходив на «фінансовий» телефон клієнта або на інший номер телефону, вказаний замовником, який міг за цим кодом зняти готівку в банкоматній мережі Банку на території України. Технологією Послуги передбачено, що замовлення можливе дзвінком зі свого фінансового телефону, тобто номеру зв`язку мобільного оператора, який вказаний і підтверджений клієнтом Банку як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитися фінансові операції, на номер 3700 до Єдиного багатоканального контакт-центру Банку, або через банківську автоматизовану Інтернет-систему «Приват24» самостійно, при цьому клієнт входив в електронну систему зі свого облікового запису (логіну) через SMS-код, отриманий з Банку на свій фінансовий телефон. Особливою ознакою банківської системи було те, що загальними умовами Банку заборонено використання сторонньою особою чужих персональних і банківських даних, а крім того, додатково за цією Послугою передавати унікальний код за Послугою сторонній особи, при цьому використовувати код можна тільки один раз і отримати грошові кошти по ньому лише в одному будь-якому банкоматі Банку упродовж доби.

З невстановлених джерел, часу, способу та обставин учасники злочину дізналися про наявність вразливості в електронній банківській системі при виконанні послуги «Екстрені гроші», завдяки якій Банк визначив як одну транзакцію при введенні сторонніми фізичними особами з тривалістю в декілька секунд в банкоматів, що розташовані в різних місцях, одних і тих же реквізитів за Послугою (цифровий код, номер рахунку та фінансовий телефон), та видав кошти в сумах, що дублюють одну фактично дозволену операцію.

Реалізуючи свої наміри щодо заволодіння чужими коштами в особливо великих розмірах, учасники злочину діючи з корисливих мотивів, умисно, з використанням банківської системи за Послугою та електронно-обчислювальної техніки, знаходячись в різних місцях, підтримуючи між собою зв`язок за допомогою радіоелектронних засобів, одночасно (переважно з тривалістю 1-3 с) ввели в декілька банкоматів код за Послугою та фінансовий номер або номер, на який банком відправлено SMS-повідомлення з кодом та реквізити карткових рахунків клієнтів Банку. У такий спосіб, ввели в оману автоматизовану банківську систему, яка сприйняла ці дії при знятті коштів у банкоматній мережі як одну легітимну операцію та опрацювала її по одному коду, внаслідок чого одержали в декількох банкоматах гроші в розмірі замовлених сум та, що дублюються. При цьому, з карткових рахунків клієнтів Банку сума замовлених коштів списана Банком, а за незаконними (дубоюючими) операціями з банківського спеціального транзитного рахунку.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 , спільно з іншими вищевказаними учасниками організованої групи заволоділи грошовими коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» в особливо великих розмірах, на загальну суму 994 000 грн, чим заподіяли Банку шкоду на дану суму, яка більше ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Куйбишев РСР, громадянин України, зареєстрований ФОП, не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайстві - заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах організованою групою, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення вручено йому 25.06.2019 о 12.50.

Потерпілим у кримінальному провадженні є ПАТ КБ «ПриватБанк». Представником даного Банку пред`явлено цивільний позов до осіб, які підозрюються у вчиненні даного кримінального правопорушення, на суму вчинених протиправних дій, у тому числі вищевказану.

Під час здійснення досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_9 не вчинив жодних дій щодо відшкодування збитку потерпілому та цивільному позивачу АТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні та просив суд його задоволити.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили суд відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та невмотивованим, а тому до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 06.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за заявою ПАТ «КБ «ПриватБанк» про вчинення злочину.

Повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_5 25.06.2019 о 12.50, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайстві - заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в особливо великих розмірах організованою групою, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформаційної довідки № 173443359 від 11.07.2019 з Державного реєстру речових праві на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у приватній власності ОСОБА_5 знаходиться квартира, загальною площею 36,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ст. 170 ч. 5 КПК України у випадку, передбаченою ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, належить особі щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 36,1 кв.м, яка відповідно до інформаційної довідки № 173443359 від 11.07.2019 з Державного реєстру речових праві на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Заборонити ОСОБА_5 розпоряджатися вказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, або скасуванні арешту на майно у встановленому порядку.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: