КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2465/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2010 року за ч.1 ст.152 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 10 червня 2017 року, приблизно о 00 годин 40 хвилин, проходячи біля під`їзду № 2 будинку № 26 по вулиці Бориспільській в м. Києві, діючи згідно розподілених ролей, підійшов до раніше невідомого йому ОСОБА_9 , та попросив у нього сигарету, а коли ОСОБА_9 , потягнувся до карману своєї кофти, схопив його своїми руками за шию та почав душити. Продовжуючи долати опір потерпілого, ОСОБА_8 наніс йому кілька ударів кулаком в область грудної клітки, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_8 повторно відкрито викрав у ОСОБА_9 годинник марки «Simereu oke drive», вартістю 1738 грн. 00 коп., знявши у нього з руки, та повторно відкрито викрав рюкзак потерпілого, вартістю 409 грн. 00 коп., який знаходився біля нього.
В цей час до ОСОБА_9 підійшла невстановлена досудовим розслідуванням особа(матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), та діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , повторно відкрито витягнувз рук ОСОБА_9 мобільний телефон марки «HUAWEI», вартістю 2367 грн 00 коп., та шляхом ривка зірвав з нього чоловічу сумку через плече чорного кольору, вартістю 725 грн. 00 коп., в середині якої знаходився гаманець коричневого кольору марки «Balisa», вартістю 315 грн. 00 коп. Після скоєного злочину ОСОБА_8 разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені окреме провадження) з місця вчинення злочину зникли на автомобілі марки «Daewoo Lanos», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливостей їх отримати, та звільнити його з-під варти в залі суду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вважає, що вирок є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вирок суду ґрунтується на припущеннях та суперечливих показаннях свідків та потерпілого, а також недопустимих доказах. Показання ж обвинуваченого про його невинуватість залишились поза увагою суду.
Перш за все захисник вказує про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України, оскільки слідчий свідомо виклав фактичні обставини кримінального правопорушення невірно, не зазначив чим підтверджується попередня змова обвинуваченого з невстановленою досудовим слідством особою на вчинення грабежу.
Показання свідків ОСОБА_10 , який був понятим під час огляду місця події, на думку захисника, є недопустимим доказом, так як він не бачив безпосередньо де були знайдені речі потерпілого, не був очевидцем крадіжки, й повідомив, що йому відомо все зі слів поліції. Натомість суд поклав такі показання в основу обвинувального вироку, не вирішивши питання допустимості такого доказу.
Крім того, обвинувальний вирок відносно ОСОБА_8 ґрунтується, в основному, на показаннях свідків працівників поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є загальними та не конкретними.
Натомість свідки ОСОБА_13 , який був водієм таксі та пасажир ОСОБА_14 , які могли спростувати обвинувачення ОСОБА_8 , не були допитані, через висловлену позицію прокурора про недоцільність їх допиту, що свідчить про неповноту судового розгляду.
Поза належною увагою суду першої інстанції залишились показання самого обвинуваченого, згідно з якими він не вчиняв злочину, а випадково опинився в салоні автомобіля таксі серед інших осіб, які у подальшому були затримані співробітниками поліції. Оскільки показання обвинуваченого не були спростовані в судовому засіданні, апелянт вважає їх доказом невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні грабежу.

Крім того, захисник вказує й про суворість призначеного ОСОБА_8 покарання майже в максимальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, яке не мотивовано належним чином. Суд обмежився формальним зазначенням ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки, фактичних обставин справи, характеру злочинного діяння, даних про особу обвинуваченого, який не має негативних характеристик, а також інших обставин, у тому числі тих, що обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора та потерпілого, які заперечили проти скасування вироку, оскільки вважають його законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду. Обвинувачльний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема вина обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними протоколів огляду місця поліції від 10.06.2017 та фото таблицею до нього, висновку судово-медичної експертизи № 952/Ж від 12.06.2017.

Зазначені докази докладно викладені у вироку суду першої інстанції та оцінені.

Так, потерпілий ОСОБА_9 , будучи допитаним під час судового розгляду показав, що 10.06.2017, приблизно о 00 год. 30 хв. біля ІІ під`їзду будинку № 26 по вул. Бориспільській в м. Києві до нього підійшов обвинувачений та попросив закурити.Коли потерпілий почав діставати цигарки, відчув як обвинувачений став душити його ззаду, притискаючи до лавки. В цей час спереду до нього підійшов інший чоловік, якому ОСОБА_8 сказав забрати телефон і зривати сумку, а сам продовжував душити його лівою рукою, правою ж знімав годинникта забрав рюкзак. В подальшому, ОСОБА_8 наказав потерпіломусидіти, погрожуючи пристрелити, та разом з іншим викрадачем пішлидо смітника, кинувши йому ключі. Далі він побачив таксі - «Део Ланос» сірого кольору, в яке на перше сидіння сів ОСОБА_8 , а на заднє сидіння сів чоловік, з яким вони разом викрали його речі,викинувши перед цим сумку через паркан.В подальшому потерпілий спіймав таксі і вони стали переслідувати грабіжників. Дорогою помітили патрульну поліцію, та зупинившись біля них, ОСОБА_9 розповів обставини грабежу. Співробітники поліції також розпочали переслідування. В районі Дарницького вокзалу автомобіль з грабіжниками було затримано, майно повернуто. Потерпілий одразу вказав на ОСОБА_8 , як на особу, якайого пограбувала. Після зупинки таксі гаманець потерпілоголежав біля заднього правого колеса автомобіля, решта майна - рюкзак та телефон, була поруч з переднім правим сидінням. Потерпілий вказував на речі, які були у нього викрадені, та знаходились поблизу автомобіля таксі, в якому перебував обвинувачений.
Під час апеляційного розгляду потерпілий підтвердив у повному обсязі показання, які він надавав суду першої інстанції, та категорично стверджував, що саме ОСОБА_8 , разом з іншою особою, відкрито викрали у нього речі. При цьому дії обох осіб були узгодженими. ОСОБА_8 вказував, які речі необхідно викрадати у потерпілого, намагаючись фізично подолати опір потерпілого.
Зазначені показання потерпілого в частині затримання ОСОБА_15 , який їхав в салоні автомобіля «Део Ланос», впізнання потерпілим обвинуваченого та речей, які були викрадені у нього й виявлені частково біля вказаного автомобіля та салоні вказаного транспортного засобу повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , який був співробітником поліції й затримував ОСОБА_8 та даними рапорту інспектора ПП 2 роти 3 батальйону УПП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_12 , зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення.
Показання потерпілого в частині застосування до нього насильства з боку ОСОБА_8 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я, з метою викрадення майна, підтверджуються даними висновку судово-медичної експертизи № 952/Ж від 12.06.2017. Згідно даних висновку в ОСОБА_9 виявлено легкі тілесні ушкодження (що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності), а саме синці у лівій переднє-бічній поверхні шиї, в підключичній ділянці справа, на заднє-внутрішній поверхні лівого плеча, на межі середньої та нижньої третини лівого передпліччя та на лівій бічній поверхні грудної клітки в проекції 6-го ребра. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), не виключено 10.06.2017.
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 10.06.2017, слідчим ОСОБА_16 , в присутності двох понятих, проведено огляд на ділянці місцевості, по вул. Привокзальна, на відстані 50 м від Дарницького вокзалу в м. Києві, на якій знаходиться автомобіль марки «Део Ланос» сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 . Під час огляду вказаного автомобіля, та поруч з ним було виявлено та вилучено викрадені у ОСОБА_9 речі. Поруч з автомобілем знаходились ОСОБА_8 та ще одна особа.
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 10.06.2017 та фототаблиці до нього, в присутності двох понятих, під час проведення огляду ділянки місцевості на території автопарку, що по вул. Бориспільська, 15 в м. Києві вилучено чорну напоясну сумку з відірваним ременем, яка була викрадена у ОСОБА_9 обвинуваченим разом з іншою особою.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені показання потерпілого та свідків, є достовірними, оскільки вони послідовні, логічні, конкретні, узгоджуються як між собою, так і з іншими зібраними по справі доказами.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом першої інстанції оцінено показання обвинуваченого як обрана позиція захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.
Відповідно до ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.
Захисник під час судового розгляду не був позбавлений можливості заявити клопотання та забезпечити участь свідків ОСОБА_14 й ОСОБА_13 , показання яких, на його думку, є ключовими та могли б спростувати обвинувачення ОСОБА_8 . Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника, що через позицію прокурора про недоцільність допиту вказаних свідків, мала місце неповнота судового розгляду.
Судом також надана оцінка незначним розбіжностям в показаннях свідків, які приймали участь в затриманні обвинуваченого та при проведенні слідчих дій щодо обставин затримання й вилучення майна під час проведення огляду місця події з огляду на значний час, який пройшов з моменту події.
Тобто вказані вище докази, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б стали підставою для скасування судового рішення.
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців, оскільки судом було дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано обставини скоєного й особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів та представляє собою підвищену небезпеку для суспільства.
Таким чином, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року відносно ОСОБА_8 , як законний та обґрунтований підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга захисника, доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2465/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 2 ст. 186 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2010 року за ч.1 ст.152 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали проголосити 03 грудня 2019 року о 09 годині.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4