Провадження № 1-кп/127/462/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005088 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017 року, точний час не встановлено, ОСОБА_5 вступив у попередню змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, щодо вчинення крадіжки грошових коштів, з квартири АДРЕСА_2 .
В подальшому, ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направились до вищевказаної квартири. Підбурювані жагою до легкої наживи і швидкого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи збагатитись за рахунок викрадення чужого майна, під надуманим приводом, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проникли до квартири раніше знайомої їм ОСОБА_7 . В приміщенні квартири, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , з метою відволікання уваги ОСОБА_7 , попросив останню дати йому води запити пігулку. В той час, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували на кухні, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, користуючись, тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до житлової кімнати, та, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу із полички верхньої тумбочки меблевої стінки, вчинив крадіжку полімерного пакету, в якому знаходилися гроші в сумі 1900 Євро, належні ОСОБА_8 , що станом на 23.10.2017 року, згідно курсу Національного банку України, еквівалентно 59590,84 грн.
Після чого, ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця злочину зникли, викраденими грошовим коштами розпорядились на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 59590,84 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованому йому злочину при зазначених вище обставинах визнав частково, надав суду наступні показання. Того дня він зі своїм товаришем ОСОБА_9 перебували в Інтернет салоні, який знаходиться на відстані близько 5 км. від будинку ОСОБА_7 . Там ОСОБА_9 повідомив йому, що знає, де в ОСОБА_7 зберігаються гроші. При цьому ОСОБА_9 повідомив, що він раніше уже викрав звідти 100 Євро та запропонував йому скоїти крадіжку решти грошей. ОСОБА_9 говорив, що зайде в квартиру, а він має відволікати увагу ОСОБА_10 . Однак він від цього відмовився. В подальшому він з ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої. Він випив одну банку «Рево», від чого йому стало зле. Вони разом пішли до ОСОБА_10 . До цього він не знав де проживає остання. Біля квартири ОСОБА_9 подзвонив у двері, ОСОБА_11 вийшла та він попросив в останньої таблетку. ОСОБА_12 винесла йому таблетку, він випив її та пішов. Через деякий час він став почуватися ще гірше, тому вони повернулися до ОСОБА_13 цей час бабуся останньої пішла з квартири, він подзвонив у двері, вийшла ОСОБА_11 та впустила їх всередину. В квартирі вони перебували кілька хвилин. Він зайшов на кухню, де ОСОБА_11 дала йому ще одну таблетку. Де був в цей час ОСОБА_9 йому не відомо. Далі він та ОСОБА_9 вийшли з квартири, зайшли в інший під`їзд будинку, де ОСОБА_9 дістав конверт з грішми в сумі 1900 Євро. Він зрозумів, що дані гроші крадені. ОСОБА_9 дав йому 900 Євро з конверта, які він в подальшому витратив на власні потреби.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 надала суду наступні показання. 27.10.2017 року її донька ОСОБА_14 повідомила їй про те, що з їх квартири зникли гроші. При цьому донька повідомила, що до неї в квартиру заходили ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Після цього вона звернулася в поліцію.

В квартирі вона проживає разом з чоловіком, донькою та матір`ю. Гроші, які були в неї викрадені, належали її сім`ї.

Через деякий час до неї приходив батько ОСОБА_5 разом з останнім. Вони обіцяли повернути їй гроші, однак до цього часу жодного відшкодування не було.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_15 , яка надала суду наступні показання. В той день вона перебувала вдома разом зі своєю онукою ОСОБА_7 . Коли вона вийшла з квартири на прогулянку, то побачила на площадці двох хлопців. Вона не звернула на них увагу та пішла, залишивши онуку у квартирі одну.

У п`ятницю її онука повідомила про зникнення грошей. ОСОБА_11 говорила, що дізналася про крадіжку від друзів. Її донька ОСОБА_8 перевірила місце, де зберігалися гроші, та виявила, що їх там немає.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_7 , яка надала суду наступні показання. Того дня о 12:30 год. в двері квартири подзвонили ОСОБА_5 і ОСОБА_9 та покликали її на прогулянку. Хтось з них запитав її, чи є в квартирі ще хтось крім неї. Вона розповіла хлопцям, що вдома є її бабуся.

Коли бабуся пішла, то хлопці знову подзвонили в двері, повідомили, що в ОСОБА_5 болить голова та попросили дати йому таблетку. Вона запросила хлопців у квартиру. Рижак ОСОБА_16 залишився біля вхідних дверей, де сів на тумбочку, а вона з ОСОБА_5 пішла на кухню. Там вона дала ОСОБА_5 таблетку. На кухні вони пробули близько п`яти хвилин, а потім вийшли до дверей. ОСОБА_17 сидів в коридорі на тому ж місці. Після цього хлопці пішли.

Через деякий час ОСОБА_18 розповів їй, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 викрали в неї гроші. Після цього вона зустрілася з матір`ю ОСОБА_9 та розповіла їй про крадіжку. Далі вона разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пішли додому до ОСОБА_5 . Там був дідусь ОСОБА_5 , якому вона розповіла про крадіжку. Однак, ніхто грошей не повернув, ОСОБА_5 говорив їй, що крадіжку скоїв ОСОБА_9 , а останній стверджував, що це зробив ОСОБА_5 . Тому вона розповіла своїй матері про все, що відбулося.

Всього в квартирі було 2000 Євро, які зберігалися у великій кімнаті. Дані гроші було викрадено частинами. Спочатку ОСОБА_9 самостійно викрав 100 Євро, а потім гроші в сумі 1900 Євро ОСОБА_9 викрав разом з ОСОБА_5 . Всього ОСОБА_9 був у її квартирі двічі.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_21 , який надав суду наступні показання. Він знає ОСОБА_22 з 2014 року, був у неї вдома разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_23 . Одного разу він ночував у ОСОБА_12 , однак йому не було відомо, де в її квартирі зберігаються гроші.

Одного дня у комп`ютерному клубі «Глобус» він зустрівся з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 останніх були телефони марки «iPhone», яких раніше не було, тому він запитав, де вони їх взяли. Хлопці повідомили йому, що знайшли гаманець з грішми.

Через деякий час, коли він прогулювався разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_12 , то хтось з них розповів, що ОСОБА_17 та ОСОБА_26 викрали в ОСОБА_12 гроші в сумі близько 2000 Євро.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з ЄРДР від 26.04.2018 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_8 просить вжити заходи до невідомих осіб, які в період часу з 21.10.2017 року по 27.10.2017 року таємно скоїли крадіжку її грошових коштів в сумі 2000 Євро з квартири АДРЕСА_2 ;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 22.02.2018 року, в ході якого остання розповідає про обставини крадіжки її грошей. Крім того, в судовому засіданні було переглянуто диск з відеозаписом вищевказаної слідчої дії;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 22.02.2018 року в ході якого остання розповідає про обставини крадіжки грошей з її квартири. Крім того, в судовому засіданні було переглянуто диск з відеозаписом вищевказаної слідчої дії;

- постанова про призначення експертизи від 06.03.2018 року;

- висновок судово-психіатричного експерта № 80 від 07.03.2018 року;

- клопотання про направлення особи на експертизу від 13.03.2018 року;

- ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2018 року;

- постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.04.2018 року.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_5 не заперечував, що 23.10.2017 року він разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження перебували у квартирі АДРЕСА_2 . Такі показання обвинуваченого підтвердила свідок ОСОБА_7 , яка повідомила, що саме вона впустила їх до квартири.

При цьому, ОСОБА_5 не визнав факту вчинення ним крадіжки, повідомив, що не мав наміру викрадати гроші, зайшов в квартиру потерпілої, оскільки погано себе почував та в попередню змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження не вступав. Суд вважає такі показання обвинуваченого не правдивими, наданими з метою уникнення відповідальності за скоєне. Так, сам ОСОБА_5 повідомляв, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження запропонував йому скоїти злочин. При цьому останні розподілили між собою ролі, а саме ОСОБА_5 мав відволікати увагу потерпілої, поки особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження викрадатиме гроші. В подальшому, перебуваючи біля квартири потерпілої, дочекавшись, поки ОСОБА_7 залишиться вдома сама, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження зайшли до квартири, під приводом необхідності надання медичної допомоги ОСОБА_5 . В судовому засіданні ОСОБА_5 стверджував, що в ньйого сильно боліла голова, однак він не викликав швидку допомогу, не звернувся до лікарні, а маючи тяжку хронічну хворобу попросив допомоги у неповнолітньої ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_5 повідомив, що він не знав, де вона живе, і це було не поряд з його домівкою та з тим місцем, де він на той час перебував. Крім того до помешкання ОСОБА_7 . ОСОБА_5 в той вечір приходив двічі. Перший раз вони взнали, чи є хтось вдома з дорослих, крім ОСОБА_7 , а другий раз, побачивши, що бабуся ОСОБА_11 пішла з дому. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пішли на кухню та перебували там тривалий час, залишивши особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в коридорі, створивши умови для вчинення злочину. Такі показання обвинуваченого повністю підтвердила свідок ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження залишився в коридорі, поки вона з ОСОБА_5 перебувала на кухні. В цей час вона дану особу не бачила. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 , виконуючи заздалегідь узгоджену роль у скоєнні злочину, відволікав увагу потерпілої, в той час поки особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження викраде кошти.

Про те, що обвинувачений ОСОБА_5 скоював злочин спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, свідчить і факт подальшого розпоряджанням викраденого майна, адже обвинувачений не заперечував того, що отримав частину викрадених грошей, які в подальшому витратив на власні потреби.

Саме завдяки спільним діям обвинуваченого та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зловмисникам вдалося довести свій злочинний умисел до кінця.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 не в повній мірі визнає всі обставини скоєння злочину відносно ОСОБА_8 , в такий спосіб намагаються применшити свою провину з метою уникнення відповідальності за скоєння злочину.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, оскільки у квартиру ОСОБА_5 разом зі спільником проникли задля вчинення злочину.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило, за місцем навчання характеризується посередньо.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 32 від 23.04.2018 року, ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, та в теперішній час на хронічне душевне захворювання не страждав (не страждає), перебував (перебуває) поза будь-яким хворобливим розладом психічної діяльності, міг (може) усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин, у скоєному не розкаявся, шкоду потерпілій не відшкодував, а також зважаючи на думку потерпілої, яка просила суд покарати обвинуваченого суворо, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Враховуючи молодий вік ОСОБА_5 та те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає, що строк покарання має бути мінімальний, який передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Перед початком судового розгляду потерпілою ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , який мотивований тим, що внаслідок вчинення злочину цивільним відповідачем їй було спричинено матеріальну шкоду на суму 59590,84 грн., яка становить суму викрадених у неї грошей та моральну шкоду на суму 25000 грн. Також потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченого 5000 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтримала свій цивільний позов повністю. Також потерпіла повідомила, що ОСОБА_5 викрав у неї гроші в сумі 1900 Євро, що еквівалентно 59590,84 грн. Дані гроші були зароблені важкою працею її та чоловіка, належали її родині. Після скоєння злочину вона пережила сильні моральні страждання, не могла спати вночі, була змушена змінити двері, заборонила донці запрошувати додому друзів.
Представник потерпілої ОСОБА_6 просив позов задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково на суму 900 Євро.

Захисник ОСОБА_4 подала до суду відзив на цивільний позов, в якому просила суд позов потерпілої задовольнити частково на суму 28224 грн. матеріальної шкоди, у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди відмовити у зв`язку із її недоведеністю.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_8 позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню з підстав доведеності винуватості обвинуваченого та обґрунтованості позову.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи із наведеного суд вважає, що безумовно потерпіла зазнала певних моральних страждань внаслідок вчинення відносно неї злочину ОСОБА_5 та має право на відшкодування такої шкоди. Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілою моральна шкода оцінена невірно. Оцінюючи моральну шкоду в значну суму 25000 грн., потерпіла не надала жодного доказу в підтвердження позовних вимог морального характеру. Тому суд оцінює моральну шкоду спричинену потерпілій в 5000 грн. та вважає, що ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_5 , оскільки між понесеними потерпілою моральними стражданнями та протизаконними діями ОСОБА_5 є прямий причинний зв`язок.

Суд також вважає, що витрати на правову допомогу слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої, оскільки ці витрати підтверджуються квитанцією від 18.12.2017 р., виданою адвокатом ОСОБА_6 , який представляв інтереси потерпілої в суді та був присутній у судових засіданнях.

Суд також вважає, що судовий збір за подання вищевказаного позову відповідно до ст. 141 ЦПК України має бути стягнений з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 84 копійки відшкодування матеріальної шкоди, п`ять тисяч гривень моральної шкоди та п`ять тисяч гривень витрат на правову допомогу. В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в сумі сімсот чотири гривні 80 копійок в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :