Справа № 199/560/19
ВИРОК
іменем України

2019 року квітня місяця 29 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро номер кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 від 05.01.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.03.2004 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на строк 1 рік;
- 30.08.2004 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 10 місяців за вироком суду від 26.03.2004 до відбуття визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 29.06.2011 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на строк 3 роки;
-21.08.2018 Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до покарання позбавлення волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на строк 1 рік;
- 10.10.2018 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на строк 3 роки;
- 08.11.2018 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21.08.2018 року і остаточно до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 12.12.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 18.01.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі частини 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2018

- 05.02.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2018 року слід виконувати самостійно.
- 19.02.2019 Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, покарання обране за даним вироком повністю поглинути покаранням призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019 року, і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
- 25.04.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;
- 13 травня 2019 року Дніпровським апеляційним судом вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2019 скасовано та призначено за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком, за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2018 та вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2018, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишено без змін.

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 2631 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час відбуття покарання, в грудні 2018 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.2631 КК України.
Так, в невстановлені дату та час, наприкінці грудня 2018 року, у ОСОБА_3 , який перебув за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення вогнепальної зброї, а саме самопалу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці, в невстановлені дату та час, у невстановлений спосіб, із підручних матеріалів, виготовив самопал, який набув властивостей вогнепальної зброї, а отже придатної до стрільби. Предмет, вилучений 04 січня 2018 в ході особистого огляду у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 є вогнепальною зброєю саморобним гладкоствольним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з ґнотовим запалюванням заряду.
Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у незаконному виготовленні вогнепальної зброї, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2631 КК України.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел, направлений на повторне зберігання та носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, в невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, в грудні 2018 року, усвідомлюючи, що виготовлений ним самопал є вогнепальною зброєю, діючи повторно, почав зберігати, без передбаченого законом дозволу, вищевказану вогнепальну зброю за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
04 січня 2019 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , поклав до передньої кишені одягненої на ньому кофти самопал, та почав носити його при собі вулицями м. Дніпро, чим порушив положення ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576.
У той же день, 04 січня 2018 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_3 , знаходився на зупинці громадського транспорту по вул. Бажова, 11А м. Дніпро, де був помічений працівниками поліції, як особа яка розпивала спиртні напої у громадському місці. Під час складання адміністративного протоколу, передбаченого за ч.2 ст. 178 КУпАП, працівники поліції, відповідно до ст.ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» провели превентивні заходи, а саме: згідно з п. 4 ст. 32 «Перевірка документів» - якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; згідно з п. 2 ст. 34 «Поверхнева перевірка» поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. На запитання співробітників поліції чи має ОСОБА_3 при собі будь-які заборонені предмети, що останній повідомив, що зберігає при собі самопал, у зв`язку з чим, співробітники поліції викликали слідчо-оперативну групу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
В ході проведеного огляду 04.01.2019, в період часу з 16.25 години до 16.45 години за вищевказаною адресою, слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , у присутності двох понятих, ОСОБА_3 дістав з передньої кишені одягненої на ньому кофти та видав предмет з дерев`яною ручкою, до якої була прикріплена металева трубка, зовні схожий на самопал.
Предмет, вилучений 04 січня 2018 в ході особистого огляду у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 є вогнепальною зброєю саморобним гладкоствольним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з ґнотовим запалюванням заряду.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто як такі що виразилися у носінні, зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, визнав повністю і у вчиненому щиро розкаявся, не оспорюючи фактичні обставини справи, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень і пояснив, що він дійсно наприкінці грудня 2018 року, за місцем свого проживання, а саме у будинку АДРЕСА_1 із підручних матеріалів, виготовив самопал. 04 січня 2018 року він поклав до передньої кишені одягненої на ньому кофти самопал, та почав носити його при собі вулицями м. Дніпро, приблизно о 16.00 годині, коли він знаходився на зупинці громадського транспорту по вул. Бажова, 11А м. Дніпро, його затримали та у присутності двох понятих, він дістав з передньої кишені одягненої на ньому кофти та видав предмет з дерев`яною ручкою, до якої була прикріплена металева трубка, зовні схожий на самопал.
Просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Крім пояснень ОСОБА_3 , із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу огляду 04.01.2019 у період часу з 16.25 до 16.45 у присутності понятих, ОСОБА_3 , що перебував в по вулиці Бажова, 11 а, - у м. Дніпрі, з передньої кишені одягненої на ньому кофти добровільно видав предмет з дерев`яною ручкою, до якої була прикріплена металева трубка, зовні схожий на самопал.
За результатами Висновку судової експертизи зброї № 7/3.1/36 від 16.01.2019, предмет, вилучений 04 січня 2018 в ході особистого огляду у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 є вогнепальною зброєю саморобним гладкоствольним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з ґнотовим запалюванням заряду.
Відповідно до постанови від 17.01.2019 речовим доказом визнано: предмет вилучений у ОСОБА_3 , та який є вогнепальною зброєю саморобним гладкоствольним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з ґнотовим запалюванням заряду.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані: за ч.1 ст. 2631 КК України, як такі що виразилися у незаконному виготовленні вогнепальної зброї; за ч.1 ст. 263 КК України, як такі що виразилися у носінні, зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав та покаявся, раніше до кримінальної відповідальності притягався, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра ,за місцем проживання скарг не надходило.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив нові умисні злочини, маючи судимості за умисні злочини, передбачені ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України.
Так, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора, обвинуваченого, який просив суд суворо не карати, також суд враховує наявність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 2631 КК України, із застосуванням вимог ч.1 ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив нові злочини не відбувши покарання призначене за вироками Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2018 і Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2018, та частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками.

Разом з викладеним, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки він вчинив нові тяжкі злочини, у період іспитового строку, можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів. Призначення більш м`якого покарання буде суперечить вимогам ст.65 КК України і не бути сприяти вихованню в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 2631 , ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 2631 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене покарання за даним вироком поглинути покараннями: за вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2019 за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України ; за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2019 за ч.2 ст. 309 КК України; Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2019 за ч.1 ст. 263 КК України, - та призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2018 і Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2018. та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 (чотири) місяці.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2018, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи зброї в сумі 1144.00 гривень (висновок експерта від 16.01.2019 № 7/3.1/36 одержувач платежу: УК у Шевченківському районі м. Дніпра /Шев.р/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку № 4004)

Речовий доказ: предмет вилучений у ОСОБА_3 , та який є вогнепальною зброєю саморобним гладкоствольним дульнозарядним (шомпольним) пістолетом з ґнотовим запалюванням заряду - (зберігається в камері схову речових доказів АНД ВП ДВП ГУНП) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 -Почтовик

29.05.2019