Справа № 191/2152/19
Провадження № 1-в/191/463/19
У Х В А Л А
іменем України

20 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення засудженого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Розкішне Лутугинського району, Луганської області, раніше засудженого 5 разів, у цій справі засуджений 18.08.2016 року Красноармійським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.1 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2017 року щодо застосування ч.5 ст. 72 КК України відмовлено.
Початок строку 24.10.2016 року, кінець строку 24.04.2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_4 зарекомендував себе наступним чином: на теперішній час працевлаштований на виробництві установи дільниці «ЗАЗ», за час відбування покарання в поведінці засудженого не відбулося позитивних змін, які свідчили б про його виправлення, має 2 заохочення, яке надавалося з метою стимулювання правослухняної поведінки, стягнень не має. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та речову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, до майна установи ставиться не дбайливо. До викання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участь у програмах диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях не приймає. За характером скритний, хитрий, піддається негативному впливу з боку інших засуджених. Провину у скоєному злочині визнає, але не розкаюється у вчиненому.
Прокурор Синельниківської місцевої прокуратури проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважає що засуджений не довів своє виправлення, оскільки має лише 2 заохочення, які надавались з метою стимулювання правослухняної поведінки. Крім того ОСОБА_4 неодноразово судимий за тяжкі злочини, провину визнає, але не розкаюється у вчиненому.
Представник СВК-94 вважає, що засуджений лише стає на шлях виправлення та застосування для нього ст. 81 КК України є передчасним. Засуджений ОСОБА_4 просив застосувати до нього вимоги ст.81 КК України.
Суд, дослідивши надані суду матеріали клопотання, заслухавши представника СВК-94, засудженого, з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.
Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Станом на 20.06.2019 рік невідбута частина строку покарання становить 10 місяців 4 дні.
Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Про це Пленум Верховного Суду України в постанові № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що при цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а і поведінку засудженого час відбуття покарання, у тому числі тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, становлення засудженого на шлях виправлення, усвідомлення вчиненого.
Відповідно до ч.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці це є постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і навіть перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 за час відбування покарання має лише 2 заохочення, з яких одне було отримане у квітні 2019 року за місяць до подання клопотання про застосування до засудженого ст. 81 КК України, працевлаштований на виробництво установи, але участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає, відбуває покарання тяжкі злочини, у вчиненому не розкаюється, суд вважає не доведеною поведінку засудженого, яка б вказувала, що не тільки змінився, а й став на шлях виправлення, та приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 на цей час умовно-дострокового звільнення буде передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539, 392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1