ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9897/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1909/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

адвоката - ОСОБА_8

представника потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який надійшов до цього суду в порядку ст. 291 КПК України, повернуто прокурору.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому формулювання обвинувачення викладено не конкретно.

Зокрема, судом зазначено, що згідно обвинувального акту дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Між тим, у фактично встановлених обставинах, які вказані в обвинувальному акті, не наведено обов`язкових ознак складу цього кримінального правопорушення, а саме об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, тобто мотив вчинення кримінального правопорушення, також не встановлена особа, з якою ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення знаходився, не вірно вказано місце праці обвинуваченого, не вказано як обтяжуючу обставину, те, що під час вчинення кримінального правопорушення. обвинувачений знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, що порушує право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист.

Зазначені обставини позбавлять суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає безумовному скасуванню з наступних підстав.

Так, на думку прокурора, посилання суду першої інстанції на недоліки обвинувального акту є передчасним та незаконним, оскільки обвинувальний акт має всі необхідні дані у відповідності до положень ст. 291 КПК України.

Автор апеляційної скарги зазначає, що суд вийшов за межі своїх повноважень, надаючи оцінку фактичним обставинам справи, які розглядаються та встановлюються судом безпосередньо під час судового розгляду.

Зазначає, що в обвинувальному акті зазначені всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а його повернення спричинить необґрунтоване затягування розгляд кримінального провадження, яке вже більш ніж два роки не розглянуто по суті.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , представника потерпілого - ОСОБА_9 , які заперечували проти апеляційної скарги та вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Між тим, зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що в порушення ст. 291 КПК України, викладення в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення не містить обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , а саме об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, тобто мотив вчинення кримінального правопорушення, особи з якою він перебував разом під час скоєння злочину, не зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідженням всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

В той де час суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинувачених.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали про повернення обвинувального акта прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

За таких обставин оскаржувану ухвалу належить скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Також підлягає задоволенню клопотання прокурора стосовно продовження дії запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року до ОСОБА_7 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Строк дії зазначеної ухвали визначено до 02 червня 2019 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченим ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачий може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому колегія суддів вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити строку тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити,

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів, тобто до 27 липня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 16-00 годині 03 червня 2019 року.

Головуючий

Судді