справа № 462/5648/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Виноградів Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , раніше судженого, покарання відбув повністю, -

за ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 19 серпня 2019 року о 23.45 год. перебуваючи на вул. Шевченка, 115 у м. Львові, з метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: наблизився до потерпілого, наніс удар ногою по його нозі в область голені, різко схопив грошові кошти у розмірі 800,00 грн., які потерпілий ОСОБА_6 тримав у руках.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що він повністю згідний з викладеними обставинами у обвинувальному акті, визнання ним вини є добровільним, без застосування тиску та примусу, щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, думку потерпілого, який жодних претензій до обвинуваченого не має, застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та перебування обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства понад 3 місяці, особу обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, обвинувачений відшкодував завдану шкоду шляхом вилучення у нього майна, а також, обвинувачений визнав свою винність у скоєному злочині, щиро розкаявся, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та саме за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його з-під варти у залі судового засідання.

Речові докази: мобільний телефон «Huawei» чорного кольору, всередині якого знаходиться сім-картка з номером НОМЕР_1 у чорному чохлі, мобільний телефон марки «Asus» сірого кольору, всередині якого сім-картка з номером НОМЕР_2 , зв`язку із двох ключів, мобільний телефон «Nokia» в чорному корпусі, всередині якого сім-картка «Водафон» слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , купюри в кількості 4 шт., номіналом по 200,00 грн. слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 369 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та обрати покарання 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 3 /трьох/ років іспитового строку.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти у залі судового засідання.

Речові докази: мобільний телефон «Huawei» чорного кольору, всередині якого знаходиться сім-картка з номером НОМЕР_1 у чорному чохлі, мобільний телефон марки «Asus» сірого кольору, всередині якого сім-картка з номером НОМЕР_2 , зв`язку із двох ключів, мобільний телефон «Nokia» в чорному корпусі, всередині якого сім-картка «Водафон» - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , купюри в кількості 4 шт., номіналом по 200,00 грн. - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1