Дата документу 26.11.2019 Справа № 314/4991/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/1157/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/4991/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001035 від 03.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке обґрунтоване тим, що у провадженні Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001035 від 03.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.11.2019 року до Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що невідомі особи біля села Роздолля Вільнянського району Запорізької області, здійснюють незаконну порубку дерев.

Далі, 02.11.2019 року, слідчим було проведено огляд місця події вказаної земельної ділянки, яка розташована біля села Роздолля Вільнянського району Запорізької області, в ході якого, було виявлено та вилучено:

- бензопилу KRAISSMANN 58, чорного кольору з шиною;

- бензопилу Кettensage К 450 L, зеленого кольору з шиною;

- спортивну сумку, назва відсутня, синього кольору в якій знаходиться полімерна пляшка, коричневого кольору, об`ємом 2,5 л з рідиною білого кольору, мотузка, довжиною 7 м та робочі рукавиці;

- полімерну ємкість, об`ємом 5 л з рідиною чорного кольору;

- металеву каністру, зеленого кольору, об`ємом 10 л з рідиною білого кольору;

- бортовий автомобіль ГАЗ 3302 ЗНГ, білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , в кузові якого, знаходяться чурки, породи клен, об`ємом 4,5 м3;

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищевказаного майна, яке 02.11.2019 року було вилучено біля села Роздолля Вільнянського району Запорізької області.

Забезпечення арешту вилученого майна, необхідно для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню й на ньому могли зберегтися сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим та прокурором не доведено того факту, що порубка дерев відбувалась на території лісосмуги, натомість в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що вирубка пагонів здійснювалась на ділянці сільськогосподарського призначення, власником якої є ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя не врахував суспільний інтерес, який в даному випадку переважає над правом користування та розпорядження особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, оскільки кримінальне провадження, в межах якого заявлено клопотання про арешт майна, внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу, що є злочином проти довкілля.

Слідчим суддею не враховано вимоги ст.4 Лісового Кодексу України відповідно до якої зелені насадження, які не віднесені в установленому порядку до лісів, групи дерев в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара належать до лісових ділянок використання яких вимагає отримання особою відповідних дозволів (ст.10 ЗУ «Про рослинний світ»).

Звертає увагу, що відмова слідчого судді у задоволенні клопотання про арешт майна вилученого під час незаконної порубки 02.11.2019 року призвело до вчинення цією ж особою за допомогою тих самих знарядь злочину нового кримінального правопорушення з незаконної порубки дерев, внесеного до ЄРДР за №00001057 від 07.11.2019 року за ч.1 ст.246 КК України.

Таким чином вважає, що слідчий суддя в порушення вимог чинного законодавства не надав реальну оцінку наявності обумовлених ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна та знарядь злочину при розгляді вищевказаного клопотання.

На підставі викладеного, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вилучене майно.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; власника майна ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги прокурора колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст. ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою збереження речових доказів, оскільки вилучене під час огляду місця події майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, а саме є речовими доказами у кримінальному провадження, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0001035 від 03 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим та прокурором не доведено того факту, що порубка дерев відбувалась на території лісосмуги, натомість в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що вирубка пагонів здійснювалась на ділянці сільськогосподарського призначення, власником якої є ОСОБА_11 .

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001035 від 03 листопада 2019 року за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.11.2019 року до Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що невідомі особи біля села Роздолля Вільнянського району Запорізької області, здійснюють незаконну порубку дерев.

Далі, 02.11.2019 року, слідчим було проведено огляд місця події вказаної земельної ділянки, яка розташована біля села Роздолля Вільнянського району Запорізької області, в ході якого, було виявлено та вилучено:

- бензопилу KRAISSMANN 58, чорного кольору з шиною;

- бензопилу Кettensage К 450 L, зеленого кольору з шиною;

- спортивну сумку, назва відсутня, синього кольору в якій знаходиться полімерна пляшка, коричневого кольору, об`ємом 2,5 л з рідиною білого кольору, мотузка, довжиною 7 м та робочі рукавиці;

- полімерну ємкість, об`ємом 5 л з рідиною чорного кольору;

- металеву каністру, зеленого кольору, об`ємом 10 л з рідиною білого кольору;

- бортовий автомобіль ГАЗ 3302 ЗНГ, білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , в кузові якого, знаходяться чурки, породи клен, об`ємом 4,5 м3;

Перевіривши вказані матеріали, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені в цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.

Як визначено у нормах законів, на які послався слідчий суддя, арешт майна під час досудового розслідування може застосовуватись виключно щодо майна підозрюваного або особи, що несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, відносно майна юридичної особи, якщо до юридичної особи може бути застосований захід у вигляді конфіскації майна.

Клопотання про арешт майна, з яким орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді, було винесено в рамках кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.1 ст.246 КК України. В рамках цього провадження відсутні будь-які дані про вручення письмового повідомлення про підозру відповідно до вимог ст.278 КПК України, а також відсутні особи, які відносяться до кола обвинувачених по справі, оскільки обвинувальний акт не складався та не надходив до суду.

Матеріалами клопотанням, з огляду на ту кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках якого подане клопотання слідчого, не доведено, що зазначене майно одержано внаслідок вчинення злочину, є предметом чи знаряддям вчинення злочину, а відтак на нього не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст.96-2 КК України.

При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру у зв`язку з тим, що санкцією ч.1 ст.246 КК України не передбачена конфіскація майна як вид покарання, а забезпечення виконання можливого покарання не передбачено як мета арешту майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В матеріалах справи відсутній будь-який цивільний позов, заявлений потерпілим чи прокурором, як представника держави, а накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження на підставі того, що потерпілим можливо буде пред`явлено цивільний позов не відповідає вимогам ст.170 КПК України та не входить в перелік підстав, за якими може бути накладено арешт на майно.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Натомість, слідчим та прокурором не було надано будь-яких даних, що зазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Під час апеляційного розгляду прокурором також не додано додаткових доказів, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Не навів таких доказів прокурор і в апеляційній скарзі.

Разом з цим, відповідно до вимог ст.10 ЗУ «Про рослинний світ» порубочний квиток видається виключно для спеціального використання природних рослинних ресурсів: заготівля деревини під час рубок головного користування. Заготівля деревини під час рубок головного користування, живиці на земельних ділянках лісового фонду здійснюється в порядку, що встановлюється Лісовим кодексом України. Інші види спеціального використання рослинних ресурсів на земельних ділянках лісового фонду здійснюються в порядку, що встановлюється цим Законом, Лісовим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

З наданих матеріалів вбачається, що 02.11.2019 року на підставі договору про надання послуг ОСОБА_8 виконував роботи по очищенню земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка належить на праві власності ОСОБА_11 (а.п.16), дозвіл на проведення вказаних робіт був наданий рішенням Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 98 від 15.10.2019 року про надання дозволу на вирубку пагонів навколо лісосмуги, які ростуть на землі сільськогосподарського призначення, що належить ОСОБА_11 на праві власності. Тобто власник земельної ділянки ОСОБА_11 та виконавець робіт по очищенню земельної ділянки сільськогосподарського призначення ОСОБА_12 мали всі законні підстави для вирубки пагонів навколо лісосмуг, натомість слідчим та прокурором не доведено того факту, що порубка дерев відбувалась на території лісосмуги.

Вилучене під час огляду місця події 02.11.2019 року майно належить ОСОБА_12 , причетність якого до вчиненого злочину клопотанням не підтверджується, підстав для обмеження власника в користуванні майном не вбачається.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на суспільний інтерес, оскільки злочин було вчинено проти довкілля, не спростовують висновків слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Отже, в клопотанні слідчого не було наведено достатніх і переконливих доказів, що вилучене під час огляду майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений. Не було обґрунтовано, які перешкоди може чинити власник зазначеного майна, що призведе до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, не обґрунтовано, яким чином сприятиме досягненням цілей кримінального провадження накладення арешту на майно. А тому, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.172, 173, 370, 372 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001035 від 03.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4