Справа № 742/1480/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/265/19
Категорія - ч.5 ст.191 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001809 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Охіньки, Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 358, ч.3 ст.358 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та призначене покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнана не винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України та виправдана за відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь СТОВ «Дружба-Нова» - 591881 грн. 65 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1319,40 грн. процесуальних витрат.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Із вироку суду вбачається, що судом ОСОБА_6 визнана винуватою у тому, що працюючи завідувачем складу зернового, що знаходиться в с. Охіньки Прилуцького району Чернігівської області та який використовується СТОВ «Дружба-Нова», являючись матеріально-відповідальною особою, на підставі договору «Про повну індивідуальну матеріальну відповідальність» від 08.11.2011 та будучи зобов`язаною згідно вказаного вище договору дбайливо ставитися до переданих їй на зберігання або інших цілей матеріальних цінностей підприємства, вживати заходів по попередженню збитків, вчасно повідомляти про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених їй матеріальних цінностей, вести облік, складати та подавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених їй матеріальних цінностей, у період часу з 20 червня 2015 року по 09 жовтня 2015 року умисно, з корисливих мотивів, незаконно, шляхом відсипання з біг-бегів мінеральних добрив, здійснила розтрату переданих їй на зберігання товарно-матеріальних цінностей СТОВ «Дружба-Нова» зі складських приміщень № № 1, 2 на загальну суму - 596881,65 грн, що становить особливо великі розміри, а саме: добриво «Амофос» у кількості 19,485 т на суму - 234631,94 грн., добриво «Діамофоска» (10:26:26) у кількості 16,703т на суму - 169476,98 грн., комплексне добриво NPK (S) (8:20:30) у кількості 24,205 т на суму - 192772,73 грн.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.5 ст.191 КК України, тобто розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, вчинене у особливо великих розмірах.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що з метою приховування вчиненого нею злочину - розтрати чужого майна, працюючи у СТОВ «Дружба-Нова» завідувачем складу зернового, але не будучи службовою особою, 29.09.2015 підробила офіційний документ - товарно-транспортну накладну на переміщення вантажу ТТН №073841 від 29.09.15 про внутрішнє переміщення мінерального добрива «Амофос» зі складу СТОВ Дружба-Нова» в с.Охіньки Прилуцького району Чернігівської області до складу цього ж товариства в с.Тимченки Недригайлівського району Сумської області. А саме, знаючи про те, що 1000 кілограмові біг-беги з добривом «Амофос» є неповними, внесла до вказаної товарно-транспортної накладної завідомо неправдиві відомості, що вага 30 біг-бегів складає 30 т, при справжній їх вазі - 25,163 тони.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.358 КК України, як складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документа, які посвідчує певні факти, що мають юридичне значення.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що з метою приховування вчиненого нею злочину - розтрати чужого майна ОСОБА_6 , працюючи в СТОВ «Дружба-Нова» завідувачем складу зернового, але не будучи службовою особою, 30.09.2015 повторно підробила офіційний документ - товарно-транспортну накладну на переміщення вантажу ТТН №073661 від 30.09.2015 про внутрішнє переміщення мінерального добрива «Амофос» зі складу СТОВ «Дружба-Нова» в с.Охіньки Прилуцького району Чернігівської області до складу цього ж товариства в с.Тимченки Недригайлівського району Сумської області. А саме, знаючи про те, що 1000 - кілограмові біг-беги з добривом «Амофос» є неповними, внесла до вказаної товарно-транспортної накладної завідомо неправдиві відомості, що вага 27 біг-бегів складає 27 тон, при справжній їх вазі - 22,383 тони.

Також, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що з метою приховування вчиненого нею злочину - розтрати чужого майна ОСОБА_6 , працюючи в СТОВ «Дружба-Нова» завідувачем складу зернового, але не будучи службовою особою, 05.10.2015 повторно підробила офіційний документ - товарно-транспортну накладну на переміщення вантажу ТТН №073843 від 05.10.2015 про внутрішнє переміщення мінерального добрива «Амофос» зі складу СТОВ Дружба-Нова» в с.Охіньки Прилуцького району Чернігівської області до складу цього ж товариства в с.Глинськ Роменського району Сумської області. А саме, знаючи про те, що 1000 - кілограмові біг-беги з добривом «Амофос» є неповними, внесла до вказаної товарно-транспортної накладної завідомо неправдиві відомості, що вага 32 біг-бегів складає 32 тони, при справжній їх вазі - 27,210 тони.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.358 КК України, як складання працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документа, які посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно.

Виправдовуючи ОСОБА_6 у інкримінованих їй злочинах передбвачених ч.2 ст.358 та ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновків, що оскільки товарно-транспортна накладна є первинним документом, який фіксує факти здійснення господарських операцій та на підставі якої не настають наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків то даний документ в підробленні якого обвинувачується ОСОБА_6 не є офіційним документом і не може бути предметом злочину відповідальність за який передбачена ст.358 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вирок суду та кримінальне провадження закрити на підставі ч.3 ст.284 КПК України.

В обґрунтування вимог зазначає, що при ухваленні вироку були порушенні норми матеріального та процесуального права. Вказує на відсутність логічно сформульованого, відповідно до вимог КПК України обвинувачення, із врахуванням положень ст.337 КПК України. Зазначає, що ці порушення призвели до ухваленням незаконного та необґрунтованого рішення, оскільки навіть у описовій частині оскаржуваного вироку як на доведеність вини мається посилання на витяг з наказу про призначення ОСОБА_6 на посаду завідувача складом зерна та договір про повну матеріальну відповідальність саме на посаді - завідувач складу зерна і при цьому відсутні будь які відомості про передачу їй таких матеріальних цінностей як добриво.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій також просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження закрити на підставі ч.3 ст.284 КПК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при винесенні вироку було порушено норми матеріального та процесуального законодавства та обвинуваченій пред`явлено не конкретне обвинувачення. Зазначає, при розгляді кримінального провадження у порушення ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 13.07.2017, не було усунуто чітко визначені обставини що підлягають доказування у кримінальному провадженні. В порушення вимог ст. 22 КПК України, суд не забезпечив стороні захисту рівні права та можливості захист від обвинувачення. Зокрема залишилась неперевіреною версія щодо мінеральних добрив, які надходили на склад та передавались обвинуваченій під звітність і приймались нею по кількості мішків - біг-бегів, кожний вагою по 500 кілограмів або по 1 тонні.

Залишилась неперевіреною позиція обвинувачення, що завскладом відром відсипала мінєральні добрива, а потім вивозила з складу, який охороняється та збувала та сумніви щодо того, чи могла виникнути недостача добрив, ще на іншому етапі їх доставки до складу СТОВ «Дружба-Нова».

При цьому судом не надано належної оцінки об`єктивній стороні злочину передбаченого ст.191 КК України. Жодних належних доказів та логічних обґрунтувань при винесенні обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 судом не наведено, при цьому прямо проігноровано що жоден з свідків обвинувачення, допитаних у судовому засіданні не надав показань, що ОСОБА_6 якимось чином причетна до інкримінованого правопорушення.

Зазначає, що навіть у описовій частині оскаржуваного вироку як на доведеність вини посилання на витяг з наказу про призначення ОСОБА_6 на посаду завідувача складом зерна та договір про повну матеріальну відповідальність саме на посаді - завідувач складу зерна і при цьому будь які відомості про передачу їй таких матеріальних цінностей як добриво, відсутні.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, попросив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватою та призначити покарання за ч.5 ст.191, 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади строки на 2 роки без конфіскації майна, за ч.2 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки та на підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади на строк 2 роки без конфіскації майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та невірно застосований закон про кримінальну відповідальність, а саме допущено неправильне тлумачення ст.358 КК України в частині предмета цього злочину. Крім того, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини та кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.5 ст.191 КК України вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, оскільки не взято до уваги розмір завданої шкоди, яка обвинуваченою не відшкодована, та те, що вона вину не визнала, що свідчить про спробу уникнути передбаченої законом відповідальності.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти доводів сторони захисту та просив апеляційні скарги захисника та обвинуваченої залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 червня 2017 року був скасований вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2017 року у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та призначений новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Скасовуючи вирок, колегія суддів,крім іншого вказала, що суд першої в порушення вимог статті 22 КПК України, не забезпечив стороні захисту рівні права та можливості захисту від обвинувачення. Зокрема залишилась неперевіреною версія захисту щодо мінеральних добрив, які надходили на склад та передавались обвинуваченій під звітність і приймались нею по кількості мішків біг-бегів, кожний вагою по 500 кілограмів або по 1 тонні.

Складське приміщення не було забезпечене вагами та відсутні відомості про те, що одержані обвинуваченою біг-беги зважувались у тому числі і в іншому місці, до їх прибуття до місця призначення та докази на підтвердження того, що вага кожного мішка відповідала вазі зазначені в супровідних документах.

Підлягали перевірці і версія сторони обвинувачення, що завскладом відром відсипала мінеральні добрива з кожного 500 кілограмового та 1 тонного з біг-бегу, а потім вивозила із складу, який охороняється та збувала. Разом з тим, з урахуванням об`єкту посягання мінеральні добрива, їх виду, призначення та кількості, близько 60 тон, їх необхідно було вивозити за допомогою транспортного засобу та збувати стороннім особам. (том 3 а.п.185-191).

Відповідно до ч.3 ст.415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

На порушення норм кримінального процесуального закону, вказівки суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції не виконані.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ст.92 КПК України, вбачається, що обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.

Розтрата вважається закінченою з моменту відчуження, витрачення майна. Сам по собі факт виявлення недостачі товарно - матеріальних цінностей, не є підставою для висновку про розтрату чужого майна, якщо не було встановлено, які дії винна особа вчинила або повинна була вчинити для виникнення недостачі та спосіб незаконного обернення чужого майна на свою користь чи на користь інших осіб в особливо великих розмірах.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, коли особі пред`явлене неконкретне обвинувачення, не усунені суттєві розбіжності та не виконані вказівки апеляційного суду, який вже скасовував обвинувальний вирок, вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно перевірити доводи викладені в апеляційних скаргах та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 404, 415, 419 КПК України колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2018 року, по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4