Справа № 236/1283/16-к
У Х В А Л А

29 листопада 2019 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючий ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
учасники кримінального провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000021, стосовно обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В :
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2019 року призначено підготовче судове засідання у зв`язку із надходженням із Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріалів кримінального провадження № 0000021 стосовно обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У підготовчому судовому засіданні, судом з`ясовано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта чи наявності підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, зокрема, про закриття провадження, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності.
Прокурор просив суд призначити судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні, посилаючись на відповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального законодавства та відсутність підстав для направлення обвинувального акта до іншого суду для визначення підсудності, закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акта прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 29 листопада 2019 року в задоволенні клопотання обвинуваченого було відмовлено.

Інші клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, закриття провадження, затвердження угоди чи направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності суду не заявлялись.

Таким чином, заслухавши позицію прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що кримінальне провадження стосовно обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно до ст. 33-1 КПК України підсудне Вищому антикорупційному суду, оскільки стосується корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та наявна умова, передбачена п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.Підстави для прийняття рішень про затвердження угоди, закриття провадження, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності, виділення матеріалів кримінального провадження відсутні. Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, що містяться у ст. 291 КПК України.

Не встановивши підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, керуючись ч. 1 ст. 315 КПК України перейшов до вирішення питань, пов`язаних з підготовки судового розгляду.

У зв`язку із цим, судом було з`ясовано думку учасників судового провадження щодо необхідних підготовчих дій.

Прокурор просив провести судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників судового провадження.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не заперечували проти проведення судового розгляд у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, який здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегіально судом у складі трьох суддів, за участі прокурора, захисників та обвинувачених, заявлених прокурором.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 314, ст. 314-1 КПК України суд, з метою забезпечення інформацією, що характеризує ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вважає за необхідне доручити філії Центру пробації в Луганській областіскласти щодо обвинувачених досудову доповідь.

Під час підготовчого судового засідання захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_10 подали суду скарги на дії та рішення прокурорів, з посиланням на ч. 2 ст. 303 КПК України.
За змістом вказаних скарг, захисник ОСОБА_8 просив:
1) визнати протиправними дії заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_13 , які полягають у підписанні повідомлення про підозру від 26 жовтня 2015 року судді ОСОБА_6 та у передорученні слідчим слідчого відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції здійснити вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права підозрюваного та виконання вимог ст. ст. 276-278 КПК України;

2) визнати протиправними дії заступника Генерального прокурора України - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_14 , які полягають в підписанні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 24 лютого 2016 року судді ОСОБА_6 та передорученні детективу НАБУ ОСОБА_15 здійснити вручення ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 24 лютого 2016 року, а також пам`ятки про процесуальні права підозрюваного й виконання вимог ст. 276 - 278 КПК України;

3) визнати протиправними дії прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , які полягають в затвердженні та направленні до суду щодо ОСОБА_6 обвинувального акту в провадженні № 0000021 від 5 вересня 2015 року по кримінальному правопорушенню «одержання неправомірної вигоди»;

4) скасувати постанову заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_13 від 6 вересня 2015 року про визначення підслідності кримінального провадження № 0000021 від 5 вересня 2015 року за військовою прокуратурою сил антитерористичної операції;

5) скасувати постанову військового прокурора сил антитерористичної операції полковника юстиції ОСОБА_16 від 7 вересня 2019 року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування - військовій прокуратурі Харківського гарнізону сил антитерористичної операції;

6) скасувати постанову військового прокурора сил антитерористичної операції полковника юстиції ОСОБА_16 від 16 вересня 2019 року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування - слідчому відділу Військової прокуратури Харківського гарнізону сил антитерористичної операції.

Захисник ОСОБА_10 у своїх скаргах просив:
1) скасувати постанову заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора ОСОБА_13 від 6 вересня 2015 року про визнання підслідності кримінального провадження;

2) скасувати постанову військового прокурора сил антитерористичної операції ОСОБА_16 від 7 вересня 2015 року про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Заявлені у скаргах вимоги захисники обґрунтовували наявними процесуальними порушеннями, допущеними прокурорами у ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали вказані скарги.
Прокурор проти задоволення скарг заперечував посилаючись на те, що доводи захисників про порушення процесуального законодавства є необґрунтованими, а їх оцінка може бути здійснена судом лише на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що заявлені скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, на які посилаються захисники при подачі до суду скарг щодо незаконних на їх думку дій та рішень прокурора, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це указує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).
Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Статтею 315 КПК України визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду. Зокрема: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розглядуна підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.

У цьому зв`язку, слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України стороні обвинувачення забороняється надання суду до початку судового розгляду інших документів, ніж обвинувальний акт та додатки до нього.
За таких обставин, оцінка судом під час підготовчого судового засідання законності проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.
У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту, наведених у скаргах захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , можливий лише на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

Таким чином, суд приходить до висновків про відсутність підстав для задоволення скарг захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Керуючись положеннями ст. 33-1, 291, 303, 314-316, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Призначити у кримінальному провадженні стосовно обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у приміщенні Вищого антикорупційного суду (м. Київ, просп. Перемоги, 41), о 9 год 00 хв 9 грудня 2019 року.
Доручити Філії Центру пробації в Луганській області скласти у строк до 25 грудня 2019 року досудову доповідь стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
У задоволенні скарг захисника ОСОБА_8 на дії та рішення прокурорів відмовити.
У задоволенні скарг захисника ОСОБА_10 на рішення прокурорів - відмовити.
Викликати для участі у судовому розгляді учасників судового провадження: прокурора, обвинувачених та їх захисників.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2