Справа №522/8673/19
Провадження № 1-в/522/220/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м Одеси у складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання засудженого ОСОБА_3 про дострокове зняття судимості після відбуття покарання визначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси,

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,

засуджений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5

в с т а н о в и в
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
До провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про дострокове зняття судимості, вмотивоване наступним.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2007 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 26.04.2013 року, ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання умовно - достроково, у зв`язку із відбуттям 3/4 строку покарання, з урахуванням сумлінної поведінки та ставлення до праці. Не відбутий строк - 1 рік 10 місяців 23 дні.

Як вказано у заяві, на даний час, ОСОБА_3 має бажання влаштуватися на гідну працю за межами України, після звільнення з місць позбавлення волі проживав за однією адресою, працював на різних роботах, вів себе сумлінно, про що свідчать характеристики з місця роботи, під адміністративним наглядом не знаходився, у зв`язку із чим просить достроково зняти судимість на підставі ст. 91 КК України.

Позиція учасників судового розгляду.
В судовому засіданні засуджений та його захисник просять зняти судимість, оскільки засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор залишив питання на розсуд суду.

Положення закону, якими керувався суд при вирішенні справи.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 538. Питання, які вирішуються судом після виконання вироку
1. Після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Стаття 539. Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку
1. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
2. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
3. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
5. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
6. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Закон України про кримінальну відповідальність
Стаття 12. Класифікація злочинів
1. Залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.
2. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
3. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
4. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
5. Особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
6. Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.
Стаття 91. Зняття судимості
1. Якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.
2. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
3. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
4. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.
Стаття 89. Строки погашення судимості
Такими, що не мають судимості, визнаються:
1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;
2) жінки, засуджені відповідно до статті 79 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо після закінчення цього строку не буде прийняте рішення про направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Якщо засуджена не була звільнена від додаткового покарання і його строк перевищує тривалість іспитового строку, то жінка визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;
4) особи, які відбули покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців або тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи достроково звільнені від цих покарань, а також військовослужбовці, які відбули покарання на гауптвахті замість арешту;
5) особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
6) особи, засуджені до обмеження волі, а також засуджені за злочин невеликої тяжкості до позбавлення волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
7) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
8) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину;
9) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали.
Як встановлено у судовому засіданні вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2007 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років. Тобто ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину за ст. 115 ч. 1 КК України.

26.04.2013 року ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі. Строк погашення судимості за вчинення особливо тяжкого злочину складає 8 років, із дня відбуття покарання.

В той же час, нормами матеріального права ( ч. 2 ст. 91 КК України) імперативно встановлено заборону на дострокове зняття судимості за вчинення тяжкого, чи особливо тяжкого злочину.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що зняття судимості в порядку ст. 91 КК України, з особи, яка вчинила особливо тяжкий злочин, є недопустимим, буде суперечити вимогам матеріального права, не ґрунтується на законі, а тому клопотання засудженого не може бути задоволеним.

На підставі ст. 91 КК України, керуючись ст.ст. 318-380, 372, 538, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про дострокове зняття судимості після відбуття покарання визначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з моменту проголошення рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

15.07.2019