Справа № 509/6067/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з не повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого в Овідіопольському районному суді Одеської області знаходиться на розгляді обвинувальний акт, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України - за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням встановлено, що в 20-х числах вересня місяця 2019 року, о 16:00 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом прийшов до садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що господарі будинку відсутні, так як проживають за іншою адресою та впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, переліз через металевий паркан та проник до подвір`я садового будинку, пройшовши до підсобного приміщення шляхом вільного доступу зайшов до підсобного приміщення, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Знаходячись в підсобному приміщенні ОСОБА_6 здійснивши пошуки, обрав предметом свого злочинного посягання металеві труби довжиною від 1 до 1,5 метра, діаметром 60 мм., у кількості 10 штук, вартістю 30 грн. за один метр, на загальну суму 300 гривень, які поклав до заздалегідь підготовленого для вчинення злочину полімерного мішку, таким чином повторно таємно викрав майно ОСОБА_7 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 300 грн.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, в період часу з 01.10.2019 р. по 12.10.2019 р., о 17:00 год., ОСОБА_6 , умисно, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом прийшов до садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що господарі будинку відсутні, так як проживають за іншою адресою та впевнившись, що його дії ні ким не будуть помічені та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, переліз через металевий паркан та проник до подвір`я садового будинку, що належить ОСОБА_8 .

Знаходячись на території подвір`я садового будинку ОСОБА_6 здійснивши пошуки, обрав предметом свого злочинного посягання металеву решітку розміром 1,7*1 м., вартістю 200 гривень та металевий дріт, вагою 10 кг., вартістю 30 грн. за один кілограм, на загальну суму 300 грн., а всього на суму 500 грн., які поклав до заздалегідь підготовленого для вчинення злочину полімерного мішку, таким чином повторно таємно викрав майно ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

1.Заявою потерпілої ОСОБА_7 від 15.10.2019;

2.Протоколом огляду місця події від 15.10.2019;

3.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.10.2019;

4.Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2019.

5.Заявою ОСОБА_8 від 19.10.2019;

6. Протоколом огляду місця події від 19.10.2019;

7.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.10.2019;

8.Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2019.

9.Іншими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховувався від органів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.11.2019 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.11.2019 року о 14:20 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.11.2019 року.

29.11.2019 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ст. 185 ч. 3 КК України.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний заперечував поти задоволення клопотання слідчого та просив обрати у відношенні нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_6 заявив клопотання про можливість проведення судового засідання за відсутності захисника та свій захист він буде здійснювати самостійно.

Враховуючи приписи ст. 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні, участь захисника у даному випадку не є обов`язковою, у зв`язку з чим, суд вважав можливим задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_6 щодо розгляду клопотання слідчого за відсутності його захисника, враховуючи повнолітній вік підозрюваного та тяжкість злочину, в якому він підозрюється.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання докази, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України - кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно, які відносяться до тяжких злочинів.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: може переховується від органів досудового розслідування, так як не являвся до слідчого, ухиляючись від явки до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.02.2019 року, було надано дозвіл на затримання ОСОБА_12 , доставку його під вартою до Овідіопольського райсуду Одеської області з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів та засобів існування, немає міцних соціальних зв`язків, веде пристосовницький спосіб життя, раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких корисних умисних майнових злочинів до реальних строків позбавлення волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, підозрюваний ОСОБА_12 перебуваючи на волі, може таємно від слідства знищити сховати або спотворити, поки ще не знайдені, а відомі лише йому, не встановлені на даний час - речові докази, які можуть мати значення для розслідування в подальшому, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, з якими підозрюваний ОСОБА_12 знайомий, знає де вони проживають, і може в подальшому у будь-який спосіб їх залякувати, може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_12 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, вчиняючи умисні корисні майнові злочини перебуваючи на волі, про що свідчить наявність непогашеної судимості.

Відсутність у ОСОБА_6 офіційного працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його заробітку та доходу, на думку суду свідчить про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може вчинити тиск на потерпілих та свідків з метою спонукання їх до надання неправдивих показань та уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що слідчим та прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені вище ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 є цілком обґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
ОСОБА_6 затриманий 28.11.2019 р., і повідомлений про підозру 29.11.2019 року шляхом вручення підозри особисто. Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 27.01.2020 р., а запобіжний захід, таким чином, слід обрати до 26.01.2020 р.

При цьому, з урахуванням вищевикладених обставин, зокрема, тяжкості злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_13 , його особи, матеріального і сімейного стану, суми матеріальної шкоди та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним зменшити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 40140 грн., роз`яснивши підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду з урахуванням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно з якою розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та може бути завідомо непомірним для нього.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним в разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки та роз`яснити наслідки їх порушення.

Керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 197 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14 години 20 хвилин 26.01.2020 року.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання з 14:20 год. 28.11.2019 року до 14:20 год. 26.01.2020 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 26.01.2020 року о 14:20 год.

Встановити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 40140 грн., яку внести у вигляді коштів у грошовій одиниці України на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 кожний четвер о 10:00 у період часу з внесення застави до закінчення досудового розслідування;

- не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, відомості про яких наведені у додатках до клопотання.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки - застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1