Справа № 199/1723/18
ВИРОК
іменем України

23.05.2019 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000165 від 20.01.2018 відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лип`янка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.07.2016 Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнення: 12.12.2017 за відбуттям строку покарання,

який обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, згідно зміненого прокурором обвинувального акта від 10.12.2018,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 13.07.2016 Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення умисного корисливого злочину проти власності до покарання у виді позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі, маючи непогашену судимість, знову вчинив умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставин.
1. 17.01.2018 близько 18:00 години ОСОБА_5 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з проникненням у житло, прибув до буд. АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбій з проникнення у житло, 17.01.2018 близько 18:00 години ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, через хвіртку потрапив на територію вищезазначеного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей будинку, які були не зачинені на замок, та, відкривши двері, зайшов у приміщення будинку АДРЕСА_2 , таким чином, незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на розбій, поєднаний з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, 17.01.2018 близько 18:05 години ОСОБА_5 зайшов до вітальні, яка розташована праворуч від вхідних дверей, підійшов з переду до ОСОБА_7 та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, умисно наніс своєю лівою рукою, стиснутою в кулак, не менше одного удару в обличчя ОСОБА_7 з правої сторони, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя, двох інфікованих забійних ран: в лобній області праворуч з переходом на волосисту частину голови та в лобній області ліворуч ближче до надбрівної дуги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Від вказаних ударів потерпіла ОСОБА_7 втратила свідомість та впала на підлогу кімнати.
Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на розбій, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, подавивши таким чином волю потерпілої до чинення можливого опору, скориставшись тим, що потерпіла перебуває без свідомості, зняв з вух потерпілої сережки із жовтого металу та забрав мобільний телефон марки «Nokia 1280», який був при ній, після чого поклав зазначене майно до карману належної йому куртки, таким чином, заволодів сережками та телефоном марки «Nokia 1280», що належать ОСОБА_7 .
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1647 гривень 25 копійок.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднані із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднані з проникненням у житло, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
2) 18.01.2018 близько 11:00 години ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій відносно ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, прибув до буд. АДРЕСА_3 .
ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбій, поєднаний з проникненням у житло, будучи особою, яка раніше вчинила розбійний напад, 18.01.2018 близько 11:00 години, діючи умисно, з корисливих мотивів, переліз через паркан та потрапив на територію вищезазначеного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей вказаного будинку, які були відкриті, де побачив в приміщені коридору раніше незнайому йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
18.01.2018 приблизно об 11:05 годині ОСОБА_5 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на розбій, поєднаний з проникненням у житло, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи з корисливих мотивів, зайшов у приміщення коридору будинку АДРЕСА_3 , тим самим, незаконно проник до житла потерпілої ОСОБА_10 .
Далі ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні коридору, підійшов з переду до потерпілої ОСОБА_10 та, застосовуючи насильство, умисно наніс своєю лівою рукою, стиснутою в кулак, не менше одного удару в обличчя потерпілої з правої сторони, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: перелому тіла нижньої щелепи праворуч, синця на обличчі з переходом в підщелепну область та далі на грудну клітину, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Від вказаних ударів ОСОБА_10 втратила свідомість та впала на підлогу кімнати.
Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на розбій, поєднаний з проникнення у житло, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно, з корисливої заінтересованості, подавивши волю ОСОБА_10 до вчинення можливого опору, скориставшись тим, що потерпіла перебуває без свідомості, зняв з вух потерпілої сережки із жовтого металу, які поклав до карману належної йому куртки, таким чином, заволодів вказаним майном, що належать ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_5 почав ходити по кімнатам зазначеного будинку, де заволодів, привласнивши, нагрудною медаллю «65 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941-1945 г.» та металевим хрестом «Распятие Иисуса Христа».
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2874 гривень.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
3) 21.01.2018 приблизно об 11:00 годині ОСОБА_5 знаходився на території домоволодіння будинку АДРЕСА_4 , де побачив раніше йому незнайомого чоловіка похилого віку ОСОБА_11 , якого попрохав зайти за вказаний будинок, щоб останній перевірив, чи немає на території домоволодіння сторонніх осіб. На вищезазначене прохання ОСОБА_11 погодився та не заперечував проти знаходження ОСОБА_5 на території домоволодіння, після чого ОСОБА_11 попрямував за будинок. В цей момент ОСОБА_5 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилась на вулиці біля вхідних дверей вищезазначеного будинку. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), вчиненого повторно.
21.01.2018 близько 11:05 години ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грабіж, вчиняючи злочин повторно, діючи з корисливих мотивів, підійшов з переду до ОСОБА_8 та, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з метою подолання опору ОСОБА_8 , умисно наніс правою рукою, стиснутою в кулак, один удар в обличчя потерпілої зліва. Від вказаного удару ОСОБА_8 не втримала рівновагу та впала на землю. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс не менше трьох ударів обома руками в область обличчя та голови потерпілої, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: 3-х синців: у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носа, в лобній області ліворуч, скроневій області ліворуч вниз на лівій щоці, в передвушній області ліворуч на лівій щоці; 2-х саден на спинці носу з переходом на бічні поверхні; 2-х синців: на задній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну область, вниз на проекцію кута нижньої щелепи та далі в підщелепну область до нижньої третини шиї та в проекції лівої ключиці ближче до грудини, які за своїм характером (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Подавивши волю потерпілої до вчинення можливого опору, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, вчиняючи злочин повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 зірвав з лівого вуха ОСОБА_8 належну їй сережку із жовтого металу, після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 858 гривень 83 копійки.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинені повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав. ОСОБА_5 показав, що він жодного злочину не вчиняв. Перед його затриманням працівниками поліції він йшов по вулиці повз паркан, де в одному з дворів побачив алюмінієвий бідон, який вирішив викрасти та здати на металобрухт, оскільки йому були потрібні гроші. Він взяв цей бідон, але його побачив дід свідок ОСОБА_11 , який кинув в нього палку. Поряд була бабка. В подальшому він залишив цей бідон біля будівлі школи.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заявив, що під час його затримання йому в одяг хтось з працівників поліції підкинув сережку, з метою його обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину. Після цього в період з 21.01.2018 по 23.01.2018, коли він перебував на третьому поверсі приміщення Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, працівники поліції, які були у форменому одязі, здійснювали відносно нього психічний та фізичний тиск: спочатку двоє працівників поліції били його дубинкою по голові, заламували йому руки. Потім ще двоє працівників поліції продовжували бити його. Після цього ще троє працівників поліції також били його, змусивши написати заяву про добровільну видачу сережки, якою він, начебто, заволодів при нападі на жінку похилого віку. Йому також погрожували подальшим побиттям, якщо він не визнає свою вину у вчиненні розбійних нападів та грабежу, які він в дійсності не вчиняв, оскільки він скоїв лише крадіжку бідону.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_5 фактів вчинення ним злочинів, суд допитавши потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідків сторони обвинувачення, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих діянь при вищевикладених обставинах.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні показала, що 17.01.2018 у вечірній час у її будинок АДРЕСА_2 без запрошення зайшов обвинувачений ОСОБА_5 , який з невідомих причин почав наносити їй удари в область голови, від яких вона втратила свідомість. Після того, як вона опритомніла, виявила, що в неї пропали мобільний телефон марки «Nokia 1280» та її золоті сережки, які до нападу були в ушах.

Згідно протоколу огляду місця події зі схемою до нього від 19.01.2018 слідчим у присутності понятих, за участю спеціаліста, була оглянута територія домоволодіння, що розташована у АДРЕСА_2 . Так, територія вказаного домоволодіння огороджена дерев`яним парканом, прохід здійснюється через хвіртку, яка зачиняється. На території домоволодіння розташована одноповерхова житлова будівля, прохід до якої здійснюється через дерев`яні двері, які мають замки. За вхідними дверима знаходиться кімната (коридор), у якому є прохід до кімнати (зали), в якій на час огляду речі були розкинуті. Під час огляду будинку, поверхні предметів були оброблені спеціальним порошком. В ході огляду було виявлено та вилучено 11 папілярних візерунків, які були виявлені з поверхні шафи, яка розташована у залі.

30.01.2018 ОСОБА_5 надав зразки відбитків та відтисків обох рук, про що свідчить протокол отримання зразків для експертизи.

Згідно висновку судової трасологічної експертизи № 26/4.6/134 від 06.02.2018 шість слідів пальців рук розмірами: 24х18 мм. та 36х20 мм, 29х17 мм та 33х20 мм., 23х18 мм., 24х20 мм., відкопійовані на чотири липкі стрічки та вилучені 19.01.2018 при огляді місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Делегатська, 122, залишені особою, відбитки (відтиски) рук якої заповнені на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-два сліди пальців руки розмірами 24х18 мм. та 36х20 мм. залишені відповідно безіменним та середнім пальцями лівої руки вищевказаної особи;

-два сліди пальців руки розмірами 29х17 мм. та 33х20 мм. залишені відповідно безіменним та середнім пальцями лівої руки вищевказаної особи;

-сліди пальця руки розмірами 23х18 мм. залишений мізинцем правої руки вищевказаної особи;

-слід пальця руки розмірами 24х20 мм. залишений безіменним пальцем правої руки вищевказаної особи.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 533е від 20.02.2018 у потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя, двох інфікованих забійних ран: в лобній області праворуч з переходом на волосисту частину голови та в лобній області ліворуч ближче до надбрівної дуги. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як на три тижні (21 день). Виявлені тілесні ушкодження на голові та обличчі у потерпілої спричинені від не однократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою контактуючою поверхнею, що дів (діяли) в область голови та обличчя.

У відповідності до протоколу пред`явлення особи за фотознімками від 06.02.2018 потерпіла ОСОБА_7 в присутності слідчого та понятих серед чотирьох пред`явлених фотокарток на фотокартці під № 2 впізнала особу за рисами обличчя, за національністю, яка вчинила викрадення її майна із застосуванням фізичної сили. Відповідно до довідки на фото під № 2 зображений ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 19.02.2018 потерпіла ОСОБА_7 в присутності понятих пояснила та відобразила події, які мали місце 17.01.2018 за місцем її проживання по АДРЕСА_2 .

Згідно додаткового висновку судово-медичної експертизи № 535е від 20.02.2018 локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує потерпіла ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту за її участю 19.02.2018.

Під час проведення додаткового слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 , про що свідчить протокол від 13.03.2018, потерпіла додатково вказала, що від отриманих ударів вона впала на лівий бік на підлогу та втратила свідомість.

Як слідує до додаткового висновку судово-медичної експертизи № 768е від 15.03.2018 потерпіла ОСОБА_7 після отримання тілесних ушкоджень могла втратити свідомість. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень (по різним анатомічним лініям), можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він працює таксистом. У січні 2018 року, приблизно через тиждень після Різдва Христового, він стояв на зупинці, таксував, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та запропонував у нього придбати: медаль за відвагу, старенький мобільний телефон марки «Nokia» та хрестик. Він погодився та придбав у обвинуваченого ОСОБА_5 вказані речі за кошти в сумі приблизно 200 гривень. Через деякий час до нього звернулися працівники поліції, які цікавилися вказаними речами, на що він відразу повідомив про факт їх придбання та повернув їх слідчому.

Відповідно до письмової заяви свідка ОСОБА_12 слідує, що останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Nokia 1280» чорного кольору, imei НОМЕР_1 , який 20.01.2018 він придбав у раніше незнайомого йому чоловіка циганської національності.

Згідно протоколу огляду з фото-таблицею до нього від 07.02.2018 за участю свідка ОСОБА_12 , понятих, був оглянутий мобільний телефон марки «Nokia 1280» чорного кольору, imei НОМЕР_1 . Як пояснив свідок ОСОБА_12 , вказаний мобільний телефон він придбав у раніше незнайомого йому чоловіка 20.01.2018 на ж.м. «Фрунзенський» у м. Дніпрі. Мобільний телефон має прямокутну форму, розмір якого становить 10,5х4,5 см., корпус його має невеликі потертості. На лицьовій стороні телефону розташований екран, розміром 2,5х2,5 см. Поверх екрану розміщений напис «Nokia» сріблястого кольору. Зворотна сторона телефону має кришку чорного кольору. При вилученні батареї з телефону знаходиться наклейка білого кольору з наступним написом: Nokia model: 1280, НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_1 , made in India. При увімкненні вказаного телефону з`явилося зображення: «Вставьте сим-карту».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2018 свідок ОСОБА_12 в присутності понятих, серед пред`явлених чотирьох йому фотокарток на фотокартці під № 2 впізнав за рисами обличчя, за зовнішністю циганської національності та одягом особу, у якої він 20.01.2018 придбав мобільний телефон марки «Nokia», металевий хрестик та нагрудну медаль. Згідно довідки до протоколу на фото під № 2 зображений ОСОБА_5 .

Як слідує з протоколу пред`явлення речей для впізнання від 21.02.2018 потерпіла ОСОБА_7 в присутності понятих серед чотирьох наданих їй мобільних телефонів марки «Nokia 1280» чорних кольорів впізнала за зовнішніми ознаками та формою під № 1 належний їй мобільний телефон «Nokia 1280» чорного кольору, який має потертості у зв`язку з експлуатацією, та іmei: НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 480/18 від 21.02.2018, ринкова вартість станом на 17.01.2018 мобільного телефону «Nokia 1280» становить 250 гривень; золотих сережок 585 проби, вагою 1,5 г., - 1397,25 гривень. Загальна ринкова вартість вказаних об`єктів дослідження становить 1647,25 гривень.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_13 , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона є донькою потерпілої ОСОБА_10 , яка ІНФОРМАЦІЯ_5 померла. Свідок ОСОБА_13 заявила, що зі слів матері їй відомо про події, які мали місце 18.01.2018. Зокрема на мобільний телефон у вказану дату у вечірній час до неї зателефонувала її матір та повідомила, що у денний час, коли вона вдома займалася господарством, на неї напав чоловік та почав бити, внаслідок чого вибив зуб. Після почутого свідок ОСОБА_13 відразу зателефонувала своєму сину ОСОБА_14 та вказала йому негайно їхати до бабусі. Надалі вона разом із сином відвезла матір до лікарні. Потерпіла ОСОБА_10 розповіла їм, що напад скоїв хлопець циганської національності, бив її, від ударів вона втратила свідомість. Свідок ОСОБА_13 зауважила, що у її матері внаслідок нападу була зламана щелепа, а також в лікарні ними було помічено, що з вух останньої зникли сережки. З часом свідок помітила, що з будинку її матері також зникли: ювілейна медаль та хрест, які належали покійній.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він є онуком потерпілої ОСОБА_10 18.01.2018 йому подзвонила матір ОСОБА_13 та повідомила, що на бабусю скоєно напад та йому терміново потрібно їхати до останньої додому. По приїзду за адресою: АДРЕСА_3 , він побачив свою бабую, яка знаходилася у вкрай жахливому стані: не могла розмовляти внаслідок заїкання та в області шиї була кров. Він одразу викликав швидку допомогу та поліцію. Бабусю було госпіталізовано до 6 міської лікарні, а потім до 4 міської лікарні. Зі слів бабусі йому стало відомо, що її бив кулаками, душив хлопець на прізвисько « ОСОБА_15 », при цьому останній висловлював на її адресу нецензурну лайку. В лікарні бабуся йому також повідомила, що з її вух зникли сережки. З часом він з матір`ю помітили, що з будинку бабусі зникли: медаль та хрест.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що у січні 2018 року, приблизно через тиждень після Різдва Христового, він стояв на зупинці, таксував, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та запропонував у нього придбати: медаль за відвагу, старенький мобільний телефон марки «Nokia» та хрестик. Він погодився та придбав у обвинуваченого ОСОБА_5 вказані речі за кошти в сумі приблизно 200 гривень. Через деякий час до нього звернулися працівники поліції, які цікавилися вказаними речами, на що він відразу повідомив про факт їх придбання та повернув їх слідчому.

Відповідно до письмової заяви свідка ОСОБА_12 слідує, що останній добровільно видав працівникам поліції медаль (65 років перемоги у Великій Вітчизняній Війні 1941-1945 р.р.) та металевий хрест, які останній придбав у раніше йому незнайомого чоловіка циганської національності.

Згідно протоколу огляду предметів з фото-таблицею до нього від 07.02.2018 слідчим в присутності понятих та за участю свідка ОСОБА_12 були оглянуті наступні предмети: металевий хрест, довжина 23 см., ширина 3 см., по середині ширина 14,5 см. З лицьової сторони вказаного хреста є зображення ОСОБА_16 у вигляді розп`яття, в нижній частині даного предмету виявлено ушкодження, а саме порушення цілісності його відсутність нижньої частини. Також був оглянутий предмет: нагрудна медаль, яка має розмір 8,5 см., яка складається з двох частин, посередні скріплена металевим кільцем. Перша частина у вигляді п`ятикутника зовнішньої частини. Поверх стрічка, яка має полоси червоного, темно-жовтого та чорного кольорів. На задній частині розташована позначка у вигляді літери. Друга частина, яка є круглої форми, є металевою, на стороні якої зображено п`ятикутна зірка, в середині якої є надпис «1945-2010», із зворотної сторони є надпис «65 лет Победе в Великой Отечественной войне 1941-1945 г.г.».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2018 свідок ОСОБА_12 в присутності понятих, серед пред`явлених чотирьох йому фотокарток на фотокартці під № 1 впізнав за рисами обличчя, за зовнішністю циганської національності та одягом особу, у якої він 20.01.2018 придбав мобільний телефон марки «Nokia», металевий хрест із зображенням Ісуса Христа та нагрудну медаль із зображенням «65 років ВВВ». Згідно довідки до протоколу на фото під № 1 зображений ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_10 в присутності понятих 21.02.2018, про що свідчить протокол пред`явлення речей для впізнання, серед пред`явлених їй чотирьох металевих хрестів із зображенням Ісусу Христа, впізнала хрест, який був розташований під № 3, за зовнішніми ознаками та формою, а саме: металевий хрест із зображенням Ісуса Христа, розміром 23 см.

Як слідує до висновку судово-товарознавчої експертизи № 479/18 від 21.02.2018, станом на 18.01.2018 ринкова вартість нагрудної медалі «65 років Перемоги у Великій Вітчизняній Війні 1941-1945 р.р.» становить 79,50 гривень, золоті сережки 585 проби, вагою 3 г., - 2794,50 гривень. Загальна ринкова вартість вказаних об`єктів дослідження становить 2874 гривень.

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками до нього від 06.02.2018, потерпіла ОСОБА_10 в присутності понятих серед пред`явлених їй чотирьох фотознімків, на фотознімку № 3 за зачіскою, формою носу та зовнішністю циганської національності впізнала особу, яка 18.01.2018, шляхом застосування до неї фізичного насильства, відкрито заволоділа її майном. Згідно довідки до протоколу на фотознімку за № 3 зображений ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 530е від 20.02.2018 у потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому тіла нижньої щелепи праворуч, синця на обличчі з переходом в підщелепну область та далі на грудну клітину. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в 6 МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові. Тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. Тілесні ушкодження на обличчі спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, яким могла бути і рука, стиснута в кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями, що діяв (діяли) в область обличчя, що підтверджується характером та локалізацією виявлених у неї тілесних ушкоджень. Враховуючи наявність кісткової патології (перелом нижньої щелепи праворуч), можливо вказати, що виявлені тілесні ушкодження є не характерними для спричинення власною рукою.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 19.02.2018 потерпіла ОСОБА_10 в присутності понятих детально розповіла та показала, як 18.01.2018 приблизно об 11:00 годині вона за місцем свого проживання зазнала розбійного нападу, під час якого отримала тілесні ушкодження, після чого втратила свідомість та впала на підлогу.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 534е від 20.02.2018 потерпіла ОСОБА_10 механізм спричинення виявлених у неї експертом тілесних ушкоджень в ході проведення з нею слідчого експерименту від 19.02.2018 не вказує, оскільки після удару в область правої ключиці втратила свідомість.

Під час проведення додаткового слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_10 , про що свідчить протокол від 13.03.2018, потерпіла додатково вказала, що чоловік циганської національності, якого вона впізнала як ОСОБА_5 , своєю правою рукою наніс удар в область правої ключиці з переду, ОСОБА_10 від удару втратила свідомість. Коли прийшла до тями, то вона знаходилася на підлозі кухні в будинку, лежала на правому боці, ногами до вхідної двері. ОСОБА_10 зазначила, що коли прийшла до тями, відчула сильний біль в області обличчя.

Як слідує до додаткового висновку судово-медичної експертизи № 769е від 15.03.2018, враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли бути спричинені і від 1-ї механічної дії. Після отримання тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_10 могла втратити свідомість. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не характерні для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом вчинення грабежу у відношенні потерпілої ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 21.01.2018 приблизно об 11:00 годині вона разом із її знайомим ОСОБА_11 знаходилися за місцем її проживання. Двері будинку були зачинені, однак до них постукав хлопець раніше незнайомий ОСОБА_5 , який повідомив, що у нього вкрали телефон. Вона та ОСОБА_11 разом із ОСОБА_5 вийшли на вулицю, де обвинувачений ОСОБА_5 показав ОСОБА_11 напрямок за її будинком, куди попрямувала особа, яка, начебто, викрала у нього телефон, куди надалі і пішов ОСОБА_11 , маючи при цьому у своїх руках палицю. На її питання, до кого обвинувачений приїхав, він повідомив, що приїхав до чоловіка на ім`я ОСОБА_17 . На її слова, що вона зараз зателефонує та з`ясує, хто він такий, раптово відчула удари по тілу, а саме: сильні удари по голові, які почав наносити обвинувачений ОСОБА_5 . Вказані дії відбувалися на веранді будинку, від чого потерпіла почала кричати та кликати на допомогу. На її крик відгукнувся ОСОБА_11 , який підбіг та вдарив обвинуваченого ОСОБА_5 палицею. В цей момент ОСОБА_5 зірвав з її вух сережки. Через незначний час після скоєння злочину ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції. Вона його одразу впізнала та зауважила, що в ході огляду речей обвинуваченого у нього було знайдено її сережку, іншу було знайдено у снігу. Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні стверджувала, що саме обвинувачений ОСОБА_5 наніс їй удари, після чого заволодів її сережками, оскільки обвинуваченого вона добре запам`ятала по рисам обличчя.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що в січні 2018 року він разом із потерпілою ОСОБА_8 знаходилися вдома у останньої, де дивилися телевізор. Почули стукіт у двері будинку. Відчинивши їх разом із потерпілою вони побачили обвинуваченого ОСОБА_5 , який сказав, що у нього, начебто, викрали телефон, однак свідок наказав, аби ОСОБА_5 залишив їх та покинув подвір`я. На вказану відповідь обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що позаду будинку потерпілої ОСОБА_8 щось трапилося, на що свідок ОСОБА_11 вибіг аби подивитися, чи дійсно таке відбувається. Коли він зайшов за будинок, почув крик потерпілої про допомогу. Повернувшись до обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 свідок ОСОБА_11 побачив, що ОСОБА_5 застосовує по відношенню до потерпілої фізичну силу, на що він одразу вдарив палицею ОСОБА_5 по плечу, в результаті чого останній вибіг з подвір`я. Потім він дізнався, що ОСОБА_5 викрав у потерпілої сережки, одну з яких працівники поліції виявили у ОСОБА_5 , а іншу було знайдено на землі в снігу.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що він працює поліцейським патрульної роти та, знаходячись на чергуванні у січні 2018 року, йому на рацію надійшов виклик про скоєння чоловіком злочину. Відпрацьовуючи ділянку місцевості, був помічений хлопець, який співпадав по зовнішнім ознакам на особу злочинця. На його запитання хлопець назвався як ОСОБА_19 . Оскільки цей хлопець співпадав по орієнтуванню, йому були одягнені кайданки та була викликана слідчо-оперативна група.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що він працює поліцейським патрульної роти. Приблизно в січні 2018 року надійшов виклик про скоєння розбійного нападу. На це повідомлення було направлено декілька екіпажів поліції, один з яких направився за місцем проживання потерпілої, де остання розповіла, що нападник має слід від удару палицею. Відпрацьовуючи місцевість, патрульним екіпажем поліції було помічено особу, яка відповідала наданим прикметам. На їх питання чоловік представився як ОСОБА_19 і вказав, що саме він вчинив злочин відносно потерпілої. Було викликано слідчо-оперативну групу.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , кожен окремо, в судовому засіданні показали, що в січні 2018 року їх попросили бути понятими у зв`язку із вчиненням нападу на потерпілу, на що вони погодилися та разом були понятими при огляді речей обвинуваченого ОСОБА_5 , під час якого з кишені куртки була вилучена сережка з металу жовтого кольору. Свідки зазначили, що обвинувачений не чинив опір, жодного тиску на нього з боку працівників поліції вчинено не було.

Згідно протоколу огляду місця події з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 слідчим в присутності понятих по вул. Дар`янська, біля будинку № 5, у м. Дніпрі, були оглянуті речі ОСОБА_5 . Зокрема, під час огляду правої кишені куртки було виявлено предмет, схожий на сережку із жовтого металу, з інкрустованим каменем світло-рожевого кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 в присутності понятих було оглянуто подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Під час огляду домоволодіння з правої сторони від входу знаходиться будинок, прямо інший будинок, з крильця біля якого на землі виявлена сережка з камінням світло-рожевого кольору.

Як слідує з протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 потерпіла ОСОБА_8 в присутності понятих під номером 2 впізнала особу, яка 21.01.2018 із застосуванням насилля, відкрито заволоділа майном, а саме: сережкою. Особу впізнано за обличчям, формою носу. Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_11 згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 з пред`явлених йому для впізнання чотирьох осіб під номером 1 ліворуч впізнав особу, яка 21.01.2018 із застосуванням насилля відкрито заволоділа майном. Свідок впізнав особу за витягнутою формою обличчя, формою носу, розташування очей. Відповідно до протоколу впізнаною особою є ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 262е від 25.01.2018 у потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 3-х синців: у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носа, в лобну область ліворуч, скроневу область ліворуч та вниз на ліву щоку, в передвушній області ліворуч та на лівій щоці; 2-х саден на спинці носу з переходом на бічні поверхні; 2-х синців: на задній поверхні лівої вушної раковини з переходом в завушну область, вниз на проекцію кута нижньої щелепи та далі в підщелепну область до нижньої третини шиї та в проекції лівої ключиці ближче до грудини. Виявлені у неї тілесні ушкодження спричинені від не менш як 4-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя та тулуба, яким могла бути і рука, стиснута в кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння, можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 3-5 діб до моменту огляду, тобто вони могли бути отримані і в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Тілесні ушкодження є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту, знаходяться в анатомічних ділянках доступних для нанесення власною рукою, але, враховуючи їх кількість, експерт вважав не характерним їх спричинення власною рукою потерпілої.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з фото-таблицею до нього від 20.02.2018 потерпіла ОСОБА_8 в присутності експерта та понятих детально розповіла механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 21.01.2018 та про заволодіння останнім її сережками.

Як слідує з додаткового висновку судово-медичної експертизи № 553е від 21.02.2018, враховуючи обставини справи, дані протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 285/18 від 26.02.2018 ринкова вартість золотої сережки 375 проби, вагою 2,55 г. з прозорим камінцем рожевого відтінку, станом на 21.01.2018 становить 858,83 гривень.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21.01.2018 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23.01.2018 останньому обрано слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 визнав свою вину у пред`явленій підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_8 .

В той же час суд не може прийняти як допустимий доказ висловлені в ухвалі слідчого судді від 23.01.2018 висновки щодо визнання ОСОБА_5 своєї вини за даним епізодом злочину, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, а також враховуючи вимоги ст. 198 КПК України, згідно якої висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Також слід зазначити, що свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , кожен окремо, в судовому засіданні показали про те, що обвинувачений ОСОБА_5 під час огляду його речей зауважив, що вилучена у нього сережка йому не належать та він не знає, відкіля вона у нього з`явилася.

За таких обставин, приймаючи до уваги невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, враховуючи покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , суд не може прийняти як допустимий доказ письмову заяву ОСОБА_5 , в якій він заявляє про добровільну видачу сережки з жовтого металу, зважаючи на те, що ця сережка вилучена у ОСОБА_5 у відповідності до вимог КПК України під час огляду слідчим місця події, про що складений протокол з фото-таблицею до нього від 21.01.2018 у присутності понятих та ОСОБА_5 і даний протокол є належним та допустимим доказом та з цього доказу не вбачається жодних дій ОСОБА_5 по добровільній видачі викраденого майна, що могло би вказувати на його сприяння розкриттю злочину.

Надаючи критичну оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його непричетності до вчинення розбійних нападів та грабежу, суд виходить з наступного.

Так, покази обвинуваченого ОСОБА_5 про його непричетність до вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 , спростовані висновком судової трасологічної експертизи № 26/4.6/134 від 06.02.2018, відповідно до якої встановлено, що шість слідів пальців рук, які виявлені в будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , належать обвинуваченому ОСОБА_5 , що об`єктивно підтверджує покази потерпілої ОСОБА_7 про те, що саме обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в її будинку, наніс їй удари по голові, від яких вона втратила свідомість, після чого у потерпілої з вух зникли золоті сережки та мобільний телефон.

При цьому свідок ОСОБА_12 під час досудового слідства впізнав за фотокартками ОСОБА_5 , у якого він придбав мобільний телефон «Nokia 1280», який в подальшому видав слідчому. Потерпіла ОСОБА_7 впізнала цей мобільний телефон, як такий, що належить їй і даний мобільний телефон визнаний речовим доказом та повернутий потерпілій на відповідальне зберігання.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_12 раніше особисто обвинуваченого ОСОБА_5 не знали, суд вважає, що не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази, надані як під час проведення слідчих дій, так і в судовому засіданні, відповідно до яких ОСОБА_5 мав реальну корисливу мотивацію до вчинення розбою, діяв активно, цілеспрямовано і узгоджено, оскільки дослідженими доказами підтверджено, що він частину з викраденого майна через незначний час реалізував.

Суд вважає, що заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв розбійний напад відносно потерпілої ОСОБА_10 , спростовані показами доньки потерпілої ОСОБА_10 - свідка ОСОБА_13 та показами онука потерпілої свідка ОСОБА_14 про те, що свідкам зі слів покійної бабусі стало відомо про вчинення на неї нападу хлопцем циганської національності на прізвисько « ОСОБА_15 », нанесення їй ударів, від чого потерпіла втратила свідомість. Також свідки зазначили, що, перебуваючи у лікарні, було встановлено зникнення у потерпілої з вух золотих сережок, а з приміщення її будинку металевого хреста та медалі.

При цьому металевий хрест та медаль, які зникли з місця проживання потерпілої ОСОБА_10 , під час досудового слідства були видані свідком ОСОБА_12 , який впізнав за фотокартками ОСОБА_5 , як особу, у якого він придбав дане майно.

Потерпіла ОСОБА_10 під час досудового слідства впізнала металевий хрест, як такий, що належить їй і даний металевий хрест разом з медаллю, на яку у потерпілої є посвідчення, про що свідчить його фотозображення, були визнані речовими доказами та повернуті потерпілій на відповідальне зберігання.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_12 раніше особисто обвинуваченого ОСОБА_5 не знали, суд вважає, що не має жодних підстав ставити під сумнів докази, зібрані стороною обвинувачення за участі як потерпілої, так і вказаного свідка під час проведення слідчих дій. Також не має підстав ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_12 , які були надані останнім в судовому засіданні, оскільки дані покази свідка є послідовними, в повному обсязі узгоджуються з письмовим доказами та показами інших свідків, з яких вбачається, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбійний напад, діючи аналогічним способом, у відношенні особи похилого віку, маючи корисливу заінтересованість, вчинив напад на беззахисну жінку, спричинив їй тілесні ушкодження, заволодів її майном, частину з якого через незначний час реалізував.

Суд також критично оцінює заяву обвинуваченого ОСОБА_5 та його покази про те, що він не вчиняв грабіж у відношенні потерпілої ОСОБА_8 , оскільки ці заяви спростовані в першу чергу очевидцями вчинення злочину потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_11 , які, кожен окремо, під час пред`явлення осіб для впізнання серед пред`явлених чоловіків впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка застосувала насилля по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 та заволоділа її майном.

Після затримання ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 були оглянуті особисті речі ОСОБА_5 , в яких була виявлена та вилучена сережка з металу жовтого кольору, про що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Як слідує з досліджених доказів дана сережка раніше була відкрито викрадена у потерпілої ОСОБА_8 . Друга сережка з аналогічного матеріалу була знайдена в снігу за місцем вчинення злочину.

Допитані в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_11 пояснили, що вони, як на досудовому слідстві, так і в суді впізнають обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила грабіж.

Приймаючи до уваги те, що потерпіла ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 раніше особисто обвинуваченого ОСОБА_5 не знали, суд вважає, що не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази, надані як під час проведення слідчих дій, так і в судовому засіданні.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_5 , дані ним в ході судового розгляду, в яких він заперечує факт вчинення розбійного нападу, суд знаходить їх такими, що продиктовані його бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази є достовірними і допустимими, оскільки вони не суперечать один одному та узгоджуються між собою.

Надаючи оцінку заявам обвинуваченого ОСОБА_5 про застосування до нього незаконних методів досудового розслідування працівниками Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що потягло за собою вчинення працівниками поліції службових злочинів, а саме: фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, суд вважає такі заяви ОСОБА_5 надуманими та такими, що не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду, зважаючи на наступне.

Перевіряючи покази обвинуваченого ОСОБА_5 в частині незаконних методів слідства у відношенні нього, суд своєю ухвалою повідомив Державне бюро розслідувань в особі його Територіального управління, розташованого у місті Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, про такі заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , зобов`язавши перевірити їх у відповідності до вимог КПК України.

22.03.2019 суд отримав повідомлення слідчого Першого СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_24 від 22.03.2019 про те, що у кримінальному провадженні за № 0000028 прийняте рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, про що у відповідності до ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено відповідну постанову.

У відповідності до змісту постанови про закриття кримінального провадження від 22.03.2019, винесеної слідчим Першого СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_24 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 29.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, встановлено, що порушень службової дисципліни, а також неправомірних дій з боку поліцейських АНД ВП ДВП по відношенню до ОСОБА_5 не встановлено, факт фальсифікації матеріалів кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 визнано таким, що не знайшов свого підтвердження, приймаючи до уваги те, що за час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 000165 ОСОБА_5 жодного разу не повідомляв про застосування до нього будь яких незаконних методів досудового розслідування та/або фальсифікацію матеріалів кримінального провадження. За таких обставин кримінальне провадження № 0000028 від 29.12.2018 закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників Амур-Нижньодніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, слід враховувати, що в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_5 було призначено захисника за рахунок держави. Під час проведення слідчих дій з ОСОБА_5 був завжди присутній його захисник. Від захисника та підозрюваного під час досудового розслідування не надійшло жодної заяви, доповнень або зауважень, щодо проведення слідчих дій за участі ОСОБА_5 .

Перевіряючи заяви обвинуваченого ОСОБА_5 щодо можливого отримання останнім тілесних ушкоджень під час досудового слідства, суд витребував з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» відомості щодо фіксації у ОСОБА_5 станом на час його надходження до цієї установи таких тілесних ушкоджень.

Відповідно до медичної довідки від 02.04.2019 за № 52, виданої медичною частиною № 4 Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, слідує, що ОСОБА_5 надійшов до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» без тілесних ушкоджень, до медичних працівників Дніпровської медичної частини № 4 з приводу наявності тілесних ушкоджень не звертався.

Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що в даному кримінальному провадженні суд забезпечив проведення відповідної перевірки заяв обвинуваченого ОСОБА_5 в установлений законом спосіб шляхом здійснення офіційного розслідування компетентним органом у відповідності з вимогами КПК України.

Таке розслідування у поєднані з дослідженими безпосередньо судом доказами у справі є ретельним та відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), викладених в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24.06.2010), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011).

На підставі викладеного суд вважає, що заяви обвинуваченого ОСОБА_5 щодо неправомірних дій з боку працівників поліції по відношенню до нього, як і фальсифікація матеріалів кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 свого підтвердження не знайшли.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд також враховує і позицію ЄСПЛ, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 187 КК України, суд на підставі п. 1) ч. 1 ст. 67 КК України визнає: рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 вчинив розбійні напади, будучи особою, яка має судимість за умисний злочин, передбачений ст. 185 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 187 КК України, суд на підставі п. 6) ч. 1 ст. 67 КК України визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки потерпілій ОСОБА_7 на час вчинення злочину було 79 років, потерпілій ОСОБА_8 80 років, потерпілій ОСОБА_10 86 років, а тому обвинуваченому було достеменно відомо, що він вчиняє злочини у відношенні осіб, які за своїм віком не зможуть чинити йому адекватний опір.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, який відноситься до тяжких злочинів, а також вчинив два умисних злочини, які відносяться до особливо тяжких злочинів.

Всі злочини вчинені ОСОБА_5 виключно з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_5 має непогашену судимість за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 13.07.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він після звільнення 12.12.2017 з Олексіївської ВК Харківської області (№ 25) за відбуттям строку покарання через незначний час вчинив два розбійних напади та грабіж, будучи особою, яка має непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину крадіжки з кваліфікуючими обставинами.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , слід зазначити, що обвинувачений неодружений, до затримання офіційно працевлаштованим не був та не має офіційно-підтверджених джерел доходу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований та має місце постійного проживання в місті Харкові.

За місцем перебування під вартою обвинувачений характеризується посередньо: соціально-корисні зв`язки з рідними не підтримує, соціально-корисної активності не проявляє.

Згідно інформації з медичної довідки від 02.04.2019 за № 52, виданої медичною частиною № 4 Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, ОСОБА_5 страждає на певні захворювання, у зв`язку з чим отримує відповідну терапію, яку неодноразово самостійно кидав. Стан ОСОБА_5 є стабільним.

Відповідно до копії вироку Носівського районного суду Чернігівської області від 13.07.2016 зазначено, що ОСОБА_5 мав на утриманні дочку ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Проте відомості щодо батьківства обвинуваченого ОСОБА_5 в матеріалах даного кримінального провадження об`єктивними доказами не підтверджені.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд також враховує позиції ЄСПЛ, викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 свідчить про його схильність до вчинення умисних корисливих злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення і поважати Закон, а тому, враховуючи, що вчинені ОСОБА_5 злочини належать до небезпечних корисливо-насильницьких злочинів, а особа обвинуваченого ОСОБА_5 є небезпечною для суспільства, з метою попередження вчинення ним нових злочинів ОСОБА_5 необхідно та доцільно призначити основне покарання з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, а за ч. 3 ст. 187 КК України, також із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 59 КК України.

Призначення основного покарання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, а тому покарання у виді позбавлення волі повинно бути визначено із реальним його відбуттям у межах, установлених у санкціях ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 187 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових злочинів як ОСОБА_5 , так і іншими особами, таке покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів і не становить «особистий надмірний тягар для особи обвинуваченого».

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання як день за день, оскільки обвинуваченому призначається основне покарання у виді позбавлення волі, а тому строк відбуття основного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обчислювати з 21.01.2018, тобто з моменту його фактичного затримання.
З метою забезпечення виконання вироку, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 призначається основне покарання у виді позбавлення волі, яке визначено відбувати реально, йому слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на думку суду, альтернативні запобіжні заходи є такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого до набрання вироком законної сили.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України, відповідно до документально підтверджених даних про вартість проведених експертних досліджень, наданих суду.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_26 покарання у виді позбавлення волі на строк десять років із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Строк відбуття основного покарання обвинуваченому ОСОБА_26 у виді позбавлення волі обчислювати з 21.01.2018.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_26 до набранням вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, на загальну сумі 3146 (три тисячі сто сорок шість) гривень.
Речові докази:

- металеву конструкцію для колки льоду (квитанція № 00975) знищити;

- сережку із жовтого металу (з прозорим камінцем рожевого відтінку), 375 проби (сейф-пакет № 0023157) повернути потерплій ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Nokia 1280» чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
- 17 слідів пальців рук на 5 л/с та відбитки (відтиски) рук ОСОБА_5 , які опечатано в сейф пакети № 3750900 та № 3750901 (квитанція № 00976); 8 слідів папілярних ліній на 4 л/с, які опечатано в сейф пакети № 3750799 (квитанція № 00981) зберігати в Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області;
- медаль «65 лет Победы в Великой Отчественной войне 1941-1945 г.г.» та металевий хрест «Распятие Иисуса Христа» - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_10 .
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з часу вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

__________ ОСОБА_2 __________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_3