Ухвала
23 вересня 2019 р.

м. Київ

Справа № 759/5949/16-к
Провадження № 51- 4676 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні судом апеляційної інстанції, на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено злочин, в якому він обвинувачується.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_4 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу прокурора на відповідність ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі слід зазначити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Так, прокурор окрім іншого оспорює невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового слідства і судового розгляду та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, прокурор просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Крім того, у касаційній скарзі прокурор не наводить належних доводів, які б могли бути підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції з огляду на положення ст. 438 КПК України та не обґрунтовує зазначені у скарзі порушення вимог КПК України з посиланням на відповідні норми цього кодексу.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, слід залишити її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду має бути підтверджено, що скаржником не пропущено цей строк.
Керуючисьст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Касаційну прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні судом апеляційної інстанції, на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3