Провадження № 1-кс/592/8840/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського райсуду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, що подала скаргу ОСОБА_3 його захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Сумського МВ ГУНП України в Сумській області від -7.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000742 за ст 190 ч.1 КК України, -

Встановив:

Доводи скарги від 01.10.2019 року ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що постановою слідчого від 07.09.2019 року закрито кримінальне провадження за його заявою про вчинення шахрайських дій його братом при отриманні від нього в борг 6600 доларів США 06.10.2011 року.

Незаконність постанови слідчого полягає в нездійсненні слідчих дій, в саме допиті деяких свідків, неправильне трактування показів певних свідків, неповноту досудового слідства.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник доводи скарги підтримали з вищенаведених підстав, пояснили, що передача коштів заявником рідному брату в 2011 році не супроводжувалась складанням розписки. Письмовим підтвердження тих обставин, що 6600 доларів США передавались у борг в 2011 році є ксерокопія листка з блокноту на якому зафіксовані певні арифметичні розрахунки, клопотали при допит свідка, який може підвередити наявність боргу.

Разом з тим не могли пояснити суду, чому маючи на їх думку всі докази передачі коштів в борг не звертаються до суду в порядку цивільного судочинства з позовм про стягнення переданих в борг грошових коштів.

Належним чином повідомлений слідчий ОВС, який виносив постанову про закриття кримінального провадження в судове засідання не з2явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. З ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав доказів на спростування доводів скарги, що є проявом принципу змагальності, а відтак суд визнав за можливе прийнята рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя перевіривши доводи скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_3 його захисника вважає його скаргу не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

З постанови про закриття кримінального провадження та пояснень ОСОБА_3 вбачається, що в 2011 році він надавав в борг своєму рідному братові, який мешкає поруч з ним в борг грошові кошти. При цьому письмовий договір позики не укладався та відповідні розписки не складались.

Його брат заперечує отримання коштів від брата та стверджує, що кошти брались в борг у іншої особи та повернуті їй. В 2017 році вказана особа померла.

Відповідно до приписів ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

За змістом п.12 постанови Пленуму ВС від 6.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може доводитися показанням свідків виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли показання свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, прямо визначені у ЦК, зокрема у ч.2 ст.937 ЦК, ч.3 ст.949 ЦК.

В цьому конкретному випадку не має суттєвого значення покази свідків стосовно виконання чи не виконання певних цивільних обов`язків, наявності чи відсутності боргу, його повернення, оскільки вказані обставини не можуть встановлюватись показами свідків в силу приписів чинного законодавства.

Особа, що подала скаргу стверджувала, що обман полягає в своєчасному неповерненні взятих в борг коштів та жодного разу не зазначала, що кошти надавались в борг в результаті насильства чи в результаті впливу тяжкої обставини. Не надала жодних доказів не можливості поставити в порядку цивільного судочинства питання про стягнення переданих в борг коштів протягом 7 років з дня, коли, на її думку, позика повинна була повернута. Суд також враховує, що заява про можливо вчинений злочин подана ОСОБА_3 до правоохоронних органів лише в 2019 році, в той час як на його думку борг б повинен бути повернутий в 2012 році

За вказаних вище обставин слідчий суддя погоджується з висновками слідчого зазначеними в постанові про закриття кримінального провадження, що між сторонами склались фактично цивільно- правові обов`язки а кримінальне провадження за с т. 190 ч.1 КК України закриттю в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У скасуванні постанови від 07.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000742 від 14.03.2019 року за скаргою ОСОБА_3 від 01.10.2019 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.10.2019 р.

Суддя ОСОБА_1