23.08.2019
Справа № 639/4175/19
1-кс/642/3179/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 про самовідвід, -

В С Т А Н О В И В:
До Ленінського районного суду м.Харкова надійшли матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинення суддею Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 161, 356, 396 КК України.

Системою авторозподілу дана скарга була розподілено слідчому судді ОСОБА_3 .

Слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід по даній скарзі за п.4 ч.1 ст.75 КПК України, у зв`язку із тим, що з суддею ОСОБА_6 вона перебуває у товариських відносинах і ця обставина може викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості при розгляді даної скарги.

Заявниця ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Повідомлялася про час та місце розгляду заяви про самовідвід за телефоном, вказаним в її скарзі. За телефоном зазначила, що бажає бути присутньою, при розгляді, щоб знати мотиви самовідводу, а також, що не встигає прибути в судове засідання, так як її повідомлено за надто короткий проміжок часу.

В даному конкретному випадку, враховуючи мотиви скарги ОСОБА_4 , а також ту обставину, що 24 26 серпня 2019 року є вихідними днями, неявка заявниці ОСОБА_4 не перешкоджає розгляду заяви слідчого судді про самовідвід від розгляду скарги.

Статтею 75 КПК України закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні. Так, п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Слідчий суддя ОСОБА_3 зазначає, що підтримує з суддею Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_6 товариські стосунки. Наслідки розгляду даної скарги безпосередньо можуть стосуватися ОСОБА_6 .
Саме ці обставини можуть викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості слідчого судді.
Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонностімає визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.
При розгляді заяви про самовідвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій слідчого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

З метою недопущення під час розгляду скарги ОСОБА_4 обставин, які можуть викликати сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 , з метою гарантування об`єктивності правосуддя, з ціллю підвищення довіри до суду, суд прийшов до переконання, що заява про самовідвід слідчого судді підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 76, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 .

Матеріали справи 639/4175/19 (1-кс/642/3179/19) передати до канцелярії суду на повторний автоматичний розподіл у порядку, визначеному ст. 35 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1