ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/819/326/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про арешт майна
УХВАЛА
іменем України
03 червня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000053 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на предмети та документи, вилучені в ході обшуку автомобіля TESLA MODEL S державний номер НОМЕР_1 , проведеного 07.05.2019р. у кримінальному провадженні №0000053 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, а саме: роздруківки із відомостями про видані грошові перекази - на 10 арк.; квитанції про переказ грошових коштів; банківські платіжні картки - 14 штук; стартові пакети операторів мобільного зв`язку 24 шт.; грошові кошти у сумі 59 499 грн., 4686 доларів США.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді в зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що в разі не накладення арешту на зазначене майно, унеможливиться запобігання його пошкодження, втрати, знищення, використання і тд. У зв`язку з тим, що роздруківки із відомостями про видані грошові перекази на 10 арк.; квитанції про переказ грошових коштів; банківські платіжні картки - 14 штук; стартові пакети операторів мобільного зв`язку 24 шт.; грошові кошти у сумі 59 499 грн., 4686 доларів США, які були вилучені слідчим є предметом кримінального правопорушення, тобто вони могли використовуватись ОСОБА_8 при здійсненні незаконної господарської діяльності, пов`язаної із розповсюдженням незаконно виготовлених тютюнових виробів, а тому мають безпосереднє доказове значення у зазначеному провадженні. Крім того, зазначає, що слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого про накладення арешту із порушенням процесуального строку, передбаченого ст.172 КПК України, тобто за спливом двох днів. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на предмети та документи, вилучені в ході обшуку автомобіля TESLA MODEL S державний номер НОМЕР_1 , проведеного 07.05.2019 у кримінальному провадженні №0000053, а саме: роздруківки із відомостями про видані грошові перекази - на 10 арк.; квитанції про переказ грошових коштів; банківські платіжні картки - 14 штук; стартові пакети операторів мобільного зв`язку 24 шт.; грошові кошти у сумі 59 499 грн., 4686 доларів США.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, та просив їх задовольнити, доводи захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу незаконності ухвали слідчого судді, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Згідно з приписами ст.370 КПК України судове рішення має відповідати ряду критеріїв, зокрема бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до положень ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Натомість слідчий суддя, виклавши зміст клопотання слідчого, та, навівши посилання на загальні норми КПК України щодо арешту майна, обмежився лише формальною констатацією про те, що вказаний обшук був проведений старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області АРК та м. Севастополі ОСОБА_9 , яка не включено до групи слідчих у відповідності до витягу з ЄРДР від 23.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, що міститься в матеріалах провадження, та на цих підставах дійшов висновку про те, що вилучені під обшуку автомобіля TESLA MODEL S державний номер НОМЕР_1 , проведеного 07.05.2019р., предмети не можуть бути визнані допустимими доказами у цьому кримінальному провадженні, і з цих підстав визнав клопотання слідчого необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Тобто, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів, чим вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст.173 КПК України, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду.

Перевіривши ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року на відповідність наведеним вимогам закону, на які посилається апелянт, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначена ухвала є невмотивованою, оскільки не містить детального опису мотивів та підстав його ухвалення з відповідними посиланнями на норми КПК України та матеріали провадження.

Крім того, матеріали провадження містять постанову про призначення групи слідчих від 22 січня 2019 року (а.п. 18), згідно з якою ОСОБА_9 включена до групи слідчих у кримінальному провадженні під №0000053, а тому вказівка слідчого судді про те, що обшук проведено неуповноваженою особою, не відповідає дійсності.

Положеннями ст. 412 КПК України визначено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При вирішенні питання про наявність істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та подальшого руху клопотання, колегія суддів, окрім мотивів викладених вище, враховує і наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України та ст.22 КПК України змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є як однією із засад судочинства, так і однією із засад кримінального провадження. Окрім того, за змістом п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України забезпечення доведеності вини є однією із засад судочинства. Зміст цих правових норм зобов`язує сторону обвинувачення довести відповідні обставини, за наявності яких ця сторона звернулась до суду, а сторона захисту має право доводити обставини, які спростовують доводи сторони обвинувачення. Положення зазначених вище правових норм знайшли свій подальший розвиток у нормах КПК України, які визначають загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також підстави, порядок та процедуру арешту майна. Аналіз ч.3 ст.132 у поєднанні із ч.1, п.2 ч.2 ст. 173 КПК України дає підстави стверджувати, що у ході розгляду клопотання про арешт майна із метою збереження речових доказів слідчому судді необхідно було заслухати доводи щонайменше, про: існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину відповідного ступеню тяжкості, потреби досудового розслідування, які би виправдовували таке втручання у права власників майна, яке зазначено у клопотання та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Між тим, із матеріалів провадження вбачається, що сторона обвинувачення жодним чином цих обставин не доводила, а слідчий суддя зробив висновок про необґрунтованість клопотання лише на підставі відомостей щодо неналежного суб`єкта проведення обшуку.

Колегія суддів зауважує, що на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про арешт майна, де перевіряється наявність чи відсутність підстав для арешту майна відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України.

Отже, слідчий суддя без належного доведення стороною обвинувачення обставин, викладених в клопотанні, зробив передчасний висновок щодо його необґрунтованості.

Порушення зазначених вище вимог КПК України у поєднанні із упередженістю, яку фактично проявив слідчий суддя при розгляді клопотання про арешт майна, перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вони визнаються істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Вирішуючи питання про подальший рух клопотання про арешт майна, колегія суддів зважає на наступне.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті судом апеляційної інстанції. Так, стороною обвинувачення фактично не доводились обставини, які підлягали доведенню у ході розгляду клопотання про арешт майна. Всупереч цьому слідчий суддя зробив висновки про необґрунтованість клопотання слідчого, не мотивувавши належним чином ці висновки.

Наведене, з огляду на положення ст.404 КПК України, указує на відсутність підстав для доведення цих обставин стороною обвинувачення у суді апеляційної інстанції.

Це вказує на необхідність повернення клопотання до суду першої інстанції для нового розгляду клопотання слідчим суддею по суті.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає за можливе, застосувавши за аналогією закону положення п.1 ч.1 ст.415 КПК України, призначити новий розгляд слідчим суддею клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу слідчого судді не можна визнати законною та обґрунтованою, тому вона має бути скасована та призначено новий розгляд клопотання слідчим суддею суду першої інстанції, у ході якого необхідно врахувати наведене, розглянути клопотання з дотриманням вимог закону, за результатами розгляду клопотання ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на предмети та документи, вилучені в ході обшуку автомобіля TESLA MODEL S державний номер НОМЕР_1 , проведеного 07.05.2019р у кримінальному провадженні №0000053, а саме: роздруківки із відомостями про видані грошові перекази - на 10 арк.; квитанції про переказ грошових коштів; банківські платіжні картки - 14 штук; стартові пакети операторів мобільного зв`язку - 24шт.; грошові кошти у сумі 59 499 грн., 4686 доларів США, - скасувати.

Клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі підполковника податкової міліції ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000053 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляцційного суду ОСОБА_2