Справа №639/7445/17
Провадження №1-кп/639/87/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/7445/19 (в ЄРДР №0001245 від 29.09.2017 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.12.2004 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 20.03.2009 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 296, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.07.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 16 днів (в силу ст. 89 судимості не погашені),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, а саме викрадення металевих предметів, що знаходяться на території ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», за адресою м. Харків, вул. Москалівська 99, з метою подальшої реалізації та отримання за це грошових коштів, реалізуючи свій злочинний умисел, 27.09.2017р., приблизно о 19 год. 00 хв., переліз через паркан ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Москалівська 99, таким чином незаконно проник на охоронювану територію, та направився до корпусу № 15, де через незамкнені вхідні двері проник всередину. Знаходячись на першому поверсі корпусу № 15, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи таємно, з корисливих мотивів, вишукуючи матеріали, які можна реалізувати, виявив на підлозі предмети, які являються частинами віконних рам зі сплаву алюмінію, що мають сліди деформації та за призначенням на підприємстві використовуватися не можуть, окремого інвентарного номера не мають, входять в склад корпусу №15, у зв`язку з чим оцінюються як лом алюмінію загальною вагою 15 кг 200 грам, належать підприємству та знаходяться на балансі ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», чим спричинив ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» матеріальну шкоду на суму 395 гри. 20 коп..
Взявши вищевказані предмети, які належали ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», ОСОБА_4 , виніс їх з території корпусу № 15 та направився до паркану підприємства щоб залишити його територію та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, але був затриманий працівниками ВОХР ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка».
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, та пояснив, як скоїв його при вищезазначених обставинах. Обвинувачений не оспорював обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Свої дії ОСОБА_4 піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловив прокурор і захисник.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_4 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням висунутого обвинувачення, кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням у приміщення. Підстави, передбачені ч. 3 ст. 337 КПК України, для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення відсутні.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він неодружений; офіційно не працює; має постійне місце проживання; за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його обставини (стадію вчинення незакінчений замах, кількість епізодів злочинної діяльності один, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а саме, що відповідне майно було вилучено у ОСОБА_4 та фактично не вибуло з володіння власника, було передано на зберігання його представнику), відношення обвинуваченого до скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинувачених в цілому на теперішній час можливе без його ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази частини віконних рам зі сплаву алюмінію загальною вагою 15 кг 200 грам, передані на зберігання ОСОБА_6 - повернути (вважати повернутими) власнику ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка». (а.с. 43,44)
Процесуальні витрати в сумі 197 (сто дев`яносто сім) грн. 74 коп. на залучення експерта стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1