Справа № 317/957/19
Провадження № 1-в/317/128/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
представника адміністрації ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відножено, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.09.2007 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
засуджений 19.09.2008 Апеляційним судом Запорізької області за ст. 304, ч. 2 ст. 296, п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у вигляді 16 років позбавлення волі;
знову засуджений 09.12.2008 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2008 у вигляді 16 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 16 років позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому адвокат ОСОБА_5 просив суд розглянути можливість застосування до засудженого ОСОБА_4 , пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення. Зазначив, що засуджений ОСОБА_4 усвідомив свою вину у вчиненому злочині.
У судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 усудовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 , просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення.
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення. Заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого та його захисника, представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий: 27.09.2007 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
Засуджений 19.09.2008 Апеляційним судом Запорізької області за ст. 304, ч. 2 ст. 296, п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у вигляді 16 років позбавлення волі.
Знову засуджений 09.12.2008 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19.09.2008 у вигляді 16 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 16 років позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2016 зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 19.01.2008 по 25.12.2008 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Початок строку: 19.01.2008 року Кінець строку: 13.02.2023 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.02.2008.

Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за допущене порушення режиму тримання один раз притягувавя до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно, за допущене порушення режиму тримання один раз притягувавя до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

З 05.02.2009 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За час відбування покарання характеризується посередньо, допустив сім порушень режиму відбування, які погашені та зняті у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та додержання встановлених правил, три рази заохочувався правами начальника відділення та вісім разів правами начальника установи.

Працевлаштований на виробництві установи у дільниці «Графіт», до праці ставиться посередньо, потребує спонукання до праці, власної ініціативи при виконання робіт не проявляє.

У відношенні до персоналу установи намагається дотримуватись ввічливості, але здатний до нетактовності при критиці в його адресу. При послабленні безпосереднього контролю здатний до порушень встановленого порядку відбування покарання.

Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Не завжди здійснює за ними належний догляд, використовує їх не лише за призначенням.

Спальне місце та приліжкову тумбочку не завжди утримує у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дотримується вимог санітарії та гігієни.

В роботах із самообслуговування необхідності не вбачає, хоча має достатній рівень необхідних навичок. В роботах із благоустрою установи участі не приймає. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.

Приймав участь у програмі диференційованого-виховного впливу «Фізкультура і спорт». На даний час участь у ній не приймає. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує байдуже, не завжди робить належні висновки.

В 2015 році закінчив курси при ДНЗ «Біленьківський навчальний центр № 99» та здобув професію слюсар другого розряду.

Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі.

За характером не спокійний, у відношенні до засуджених може спровокувати конфліктну ситуацію, підтримує стосунки із засудженими, зокрема негативної спрямованості.

У скоєному злочині вину визнає, але щирого каяття не вбачається. За вироком суду має позов, але виконавчі листи на стягнення боргу в бухгалтерії установи відсутні.

17.06.2016 комісією адміністрації установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації при установі, як такому, що не став на шлях виправлення.

13.06.2018 комісією адміністрації установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

14.03.2019 комісією адміністрації установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання перебував на профілактичних обліках, як схильний до нападу на персонал установи та як схильний до вживання, виготовлення, придбання та зберігання спиртних напоїв.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_7 відбув.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з наданою суду характеристики, під час тримання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» засуджений допустив 9 порушень установленого порядку відбування покарання. Має 11 заохочень за виконання покладених на нього обов`язків. Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого умисного та тяжких злочинів, згідно з вироком суду, вину в скоєному злочині визнавав частково, характеризується негативно.
Отже, виходячи з вищевикладеного, на переконання суду клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів слідує, що засуджений не довів своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текс ухвали складено 04.06.2019.

Суддя ОСОБА_1