пр. № 1-в/759/534/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представник Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженої ОСОБА_3 . У поданні зазначив, що 06.06.2016 року засуджена була ознайомлена з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, та їй було видано направлення, за яким засуджена повинна була приступити 07.06.2016 року, але так і не прибула на об`єкт відбування покарання у виді громадських робіт. В подальшому місцезнаходження засудженої встановити не вдалось. 20.11.2017 року відносно ОСОБА_3 до Святошинського УП ГУ НП в місті Києві було направлено подання для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, згідно відповіді Святошинського УП ГУ НП в місті Києві відповідні відомості були внесені до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 389 КК України. Також зазначив, що не відбування покарання у виді громадських робіт та ухилення від відбування покарання не є тотожними поняттями, та в матеріалах справі відсутні достовірні докази, що засуджена ухиляється від відбування покарання, то відповідно відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання вироку, передбаченого ч. 3 ст. 80 КК України. Таким чином, оскільки станом на 23.09.2019 року сплинув трок давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , просив вирішити питання про звільнення останньої від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України.

Прокурор ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вважала необхідним відмовити у задоволенні подання.

Представник органу пробації ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, подання підтримала та просила задовольнити.

Засуджена у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали подання та особової справи відносно ОСОБА_3 суд прийшов до наступного.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 03.12.2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 01/2016, ОСОБА_3 06.06.2016 року була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання та роз`яснено положення ст. 37 КВК України, відповідно до яких остання зобов`язана, серед іншого, з`являтись за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання.

Також в матеріалах справи наявна анкета ОСОБА_3 , де остання зазначила місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 06.06.2016 року, остання зазначила, що відпрацюванню громадських робіт нічого не заважає, та зобов`язалась приступити до робіт не пізніше 07.06.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_3 була достовірно повідомлена про умови відбування покарання, призначеного за вироком суду у виді громадських робіт, зобов`язалась приступити до їх виконання, отримала направлення для відбування призначеного вироком суду покарання, однак до відбування покарання так і не приступила.

Крім цього, в подальшому на ім`я ОСОБА_3 неодноразово направлялись виклики до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання та застосовувався примусовий привід, однак, згідно рапортів працівників поліції, які виконували примусовий привід, ОСОБА_3 за адресою проживання не перебуває, та її місцезнаходження встановити не вдалось. Таким чином, ОСОБА_3 також знехтувала своїм обов`язком щодо повідомлення кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Згідно ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Зазначені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 ознак ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

20.11.2017 року старший інспектор Святошинського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації звернувся до начальника Святошинського управління поліції Головного управління національної поліції в місті Києві з поданням про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

В матеріалах особової справи міститься лист Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, згідно якого стосовно ОСОБА_3 20.01.2018 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім цього, заявник вже звертався до суду із поданням про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , та ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16.05.2019 року у задоволенні подання було відмовлено.

За таких обставин, у зв`язку з наявністю ознак ухилення від відбування призначеного судом покарання, на думку суду відсутні підстави для задоволення подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 .

На підставі ст. 80 КК України, ст. 40 КВК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , засудженої за ч. 1 ст. 185 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1