справа № 991/511/19
провадження №11-сс/991/254/19
У Х В А Л А

10 грудня 2019 року місто Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду
ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 року, якою відмовлено заступнику начальника СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові у роз`ясненні ухвали слідчого судді цього суду від 18.10.2019 року, постановленої в порядку, передбаченому ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

Супровідним листом Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» №2/3/2-Ш-894 від 02.12.2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду направлено апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 року.

Як зазначено в супровідному листі ОСОБА_2 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду від 20.05.2015 року за ч.2 ст.115 КК України та відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

У своїй апеляційній скарзі він зазначає, що слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 без його участі розглянув заяву заступника начальника СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові про роз`яснення ухвали від 18.10.2019 року. За результатами розгляду заяви постановив ухвалу від 18.11.2019 року про відмову у роз`ясненні судового рішення, копію якої йому не направив.

Порушення слідчим суддею ОСОБА_3 вимог процесуального права полягають, згідно апеляційної скарги, в тому, що він не роз`яснив слідчому Державного бюро розслідувань завдань кримінального провадження та низку положень КПК України. Також слідчий суддя не повідомив Генерального прокурора України про невиконання судового рішення-ухвали від 18.10.2019 року щодо проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_2 , внаслідок чого відбувається приховування особливо тяжкого злочину, його катувань, ненадання своєчасної та належної медичної допомоги, соціальної ізоляції, дискримінації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 на підставі ст.206 КПК України просить захистити його права потерпілого від тортур, нелюдського поводження та соціальної ізоляції, роз`яснити слідчому Державного бюро розслідувань викладене в апеляційній скарзі та повідомити Генерального прокурора України про невиконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу, або апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції.
Частиною 4 статті 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як вбачається з апеляційної скарги ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.10.2019 року постановлена в порядку, передбаченому ст.206 КПК України.
Відповідно до ст.380 КПК України роз`ясненню підлягають незрозумілі судові рішення за заявою учасника судового провадження. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.
Відповідно до п.24 ч.1 ст.3 КПК України судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Виходячи зі змісту зазначених положень процесуального права ухвала слідчого судді, постановлена в порядку, передбаченому ст.206 КПК України, не підлягає роз`ясненню, оскільки вона прийнята не за результатами розгляду кримінального провадження по суті. З цих самих причин не може бути оскаржена й ухвала, якою відмовлено у її роз`ясненні. Та обставина, що слідчий суддя розглянув по суті заяву про роз`яснення своєї ж ухвали, постановленої в порядку, передбаченому ст.206 КПК України, та відмовив у її задоволенні, не спростовує вищенаведеного висновку.
Вважаю за необхідне також відзначити, що ОСОБА_2 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, а тому його заяви не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.206 КПК України. Крім того, з апеляційної скарги вбачається, що у зверненнях ОСОБА_2 до Вищого антикорупційного суду, його Апеляційної палати, відсутні ознаки будь-яких протиправних дій з боку органу досудового розслідування, прокурора, інших правоохоронних органів у кримінальних провадженнях, які підсудні Вищому антикорупційному суду відповідно до ст.33-1 КПК України та у яких слідчі судді цього суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб.
Керуючись ст.ст.3, 33-1, 206, 380, 399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.11.2019 року, якою відмовлено заступнику начальника СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові у роз`ясненні ухвали слідчого судді цього суду від 18.10.2019 року, постановленої в порядку, передбаченому ст.206 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що:
- відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті, тобто, корупційних злочинів;
- положення ст.206 КПК України не розповсюджуються на осіб, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили;
- відповідно до ст.10 КВК України у разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. У цьому разі посадова особа зобов`язана вжити невідкладних заходів щодо забезпечення особистої безпеки засудженого;
- відповідно до ст.22 КВК України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів в органах і установах виконання покарань при виконанні судових рішень у кримінальних справах;
- статтею 24 КВК України визначено перелік осіб, які мають право в будь-який час безперешкодно відвідувати установи виконання покарань для здійснення контролю та проведення перевірок, в тому числі, перевірки фактів нелюдського поводження з засудженими, фактів катувань та інших протиправних дій.
Копію даної ухвали направити ОСОБА_2 разом з апеляційною скаргою та додатком.
Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку як така, що постановлена відносно судових рішень, прийнятих слідчим суддею в порядку, передбаченому ст.206 КПК України.

Суддя ОСОБА_1