Ухвала

21 листопада2019 року
м. Київ
справа № 736/435/17
провадження № 51-4590 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2017 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 16 серпня 2019 року щодо неї у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; також додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Засуджена подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не вказала у чому конкретно з огляду на положення ст. 413 КПК полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, які були би підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та належним чином не обґрунтувала своїх доводів у цій частині.
Крім того, вказуючи у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, ОСОБА_4 свої тверджень належним чином не обґрунтувала та не навела доводів щодо явної несправедливості призначеного їй покарання з огляду на положення ст. 414 КПК, а відтак і необхідності скасування судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Засуджена ОСОБА_4 натомість вказує на невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що згідно положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
В порушення ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано належним чином завіреної копії рішення суду апеляційної інстанції.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженій ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3