Справа № 161/5157/18 Провадження №11-кп/802/605/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:продовження строку запобіжного заходу. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів
В С Т А Н О В И В
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 14 листопада 2019 року включно.
Своє рішення суддя мотивував тим, що прокурором надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому дійшов висновку про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає ухвалу суду необґрунтованою. Посилається на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, які дають підстави для продовження щодо нього виняткового та найтяжчого запобіжного заходу. Вказує, що в справі протягом року не допитано жодного свідка, потерпілого, не вивчено жодного доказу. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляцію з викладених у ній підстав, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою запобігання спробам ухилення від слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочинів в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, з огляду на те, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, оголошувався в розшук, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи обвинуваченого про те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу втратили свою актуальність та вважає, що такі ризики, не змінилися.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_8 та тяжкості інкримінованих йому діянь, те, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів, в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
За таких обставин, суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Головуючий

Судді