Справа № 206/6270/19
Провадження № 1-в/206/465/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_3 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької обл., громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
прокурора: ОСОБА_5
захисника-адвоката: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

14.11.2019 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У вказаній письмовій заяві заявник вказував, що згідно ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполь від 30.05.2019 до ОСОБА_4 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із посиленим наглядом (а.с.5-8).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2019 було доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_4 повідомлені належним чином про дату та час слухання справи, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, просили задовольнити письмову заяву (а.п. 11-12).
Захисник-адвокат ОСОБА_6 , вважала за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що письмова заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 27 в обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у висновку № 164 від 11.11.2019 комісія лікарів-психіатрів зазначила, що за час перебування у закладі з посиленим наглядом психічний стан ОСОБА_4 з деякою позитивною динамікою продуктивна психосимптоматика порідшала, має місце емоційно-вольове зниження. Формальні розлади мислення ендогенного спектру, проте хворий легковажно ставиться до скоєного, не з`являє достатнього усвідомлення усієї складності та можливих наслідків небезпечного діяння, має поверхневу критику до своєї хвороби. Потребує подальшого лікування з посиленим наглядом.
Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів: Доцільно продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом, про що зазначено також в письмовій заяві КЗ «ДКПЛ ДОР» від 14.11.2019.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, задовольнити, та продовжити ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у відділення з послиненим наглядом, строком до 6 (шести) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1