Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1527/19
У Х В А Л А
23.05.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судовго засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000470 від 20 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна по кримінальному кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000470 від 20 травня 2019 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що 19.05.2019 року о 22 годині 34 хвилини, гр. ОСОБА_5 , 1943 р.н., мешк. АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія А5", державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись автодорогою між населеними пунктами смт. Вилок та с. Нове Село, допустив наїзд передньою правою частиною свого автомобіля зі велосипедистом гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 . В результаті ДТП гр. ОСОБА_7 з діагнозом "ЗЧМТ", "забійна рана потиличної ділянки голови", "забійні садна лівого колінного суглобу" доставлений до Виноградівської PJI, де і залишений на стаціонарне лікування в травматологічному відділенні. Автомобіль марки "Шкода Октавія А5" після огляду місця події вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП.

19 травня 2018 року автомобіль марки "Шкода Октавія А5", державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та велосипед, чоловічий, спортивного типу, синьо-рожевого кольору, після проведення огляду місця події були доставлені на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів Виноградівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, для забезпечення тимчасового доступу у зв`язку з подальшим проведенням детального огляду транспортного засобу, а також проведення експертизи, щодо технічного стану автомобіля та транспортно-трасологічної експертизи з метою встановлення пошкоджень та місця наїзду.

Входячи з норм кримінального процесуального права, під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль та велосипед, які являються речовим доказами та містять на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали.

Власник автомобіля проти клопотання заперечував.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Врахувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту, зокрема, не довів обставину, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя констатує, що обовязковою ознакою обєктивної сторони даного кримінального правопорушення є суспільно небезпечні наслідки. Зокрема за ч. 1 даної статті мають настати відповідні наслідки для потерпілого у вигляді отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень. В матеріалах клопотання відсутні будь-які дані про отримання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою тілесних ушкоджень.

Та обставина, що транспортний засіб визнано речових доказом, в даному випадку не може слугувати єдиною та безумовною підставою для накладення арешту.

Слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та що без такого не може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

За встановлених обставин клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1