Справа № 638/3981/18
Провадження № 1-кп/638/511/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року
Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
секретаря судового засідання ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000234 від 14.01.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, холостого, який має на утриманні дитину ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштованого, раніше судимого 31.08.2017 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 190, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців, який звільнився 03.10.2017 року по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 (з`йомна квартира) ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Верхня Дуванка, Сватівського району, Луганської області, не одруженого, із середньою освітою, який має на утриманні сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який до затримання фактично проживав в АДРЕСА_4 (з`йомна квартира), раніше неодноразово судимого: 18.08.2011 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ст. 72 КК України у вигляді арешту на строк 5 місяців 22 дні; 29.08.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; 09.12.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки; 14.01.2016 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців з конфіскацією майна, звільненого за відбуттям строку покарання 28.12.2017 року,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Лисичанська, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , офіційно не працевлаштованого, який зареєстровананий за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше неодноразово судимого , останній раз за вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України ,із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України- на строк до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

Установила:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою на 60 днів , оскільки вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, а саме: обвинувачені не мають постійного місця реєстрації та перебування в м. Харкові та Харківській області , а тому знаходячись на волі можуть вчинити дії з метою переховування , як особи, які раніше були засуджені, можуть продовжити злочинну діяльність .

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, та пояснили, що вже майже два роки перебувають під вартою, а тому ризики вже зменшилися.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та пояснила, що підтримує позицію підзахисного, вважає, що ризики стороною обвинувачення не доведено, на її думку, ризики , які дійсно існували, вже втратили свою актуальність, наявність додаткових ризиків не наведено.

Захисник ОСОБА_6 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та пояснила, що на протязі 13 судових засідань потерпілі жодного разу не з"явились в судове засідання, поважність причин неприбуття суду не повідомили, що унеможливлює розгляд по суті обвинувальних актів, на що просила звернути увагу колегії суддів.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію своїх коллег.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперчував проти задоволення клопотання прокурора Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів дійшла наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування відносно підозрюваних осіб запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено ухвалами суду на підставі вимог ст. 331 КПК України.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, колегія суддів враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати , оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зауваживши при цьому , що тяжкість покарання не є самостійною підставою для тримання осіб під вартою.

До уваги прийнято, що ОСОБА_10 , будучи раніше засудженим та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення аналогічних злочинів, на дійсний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, що вказує на його схильність до скоєння злочинів, він не має зареєстрованого місця проживання на території м. Харкова та Харківської області, не має офіційного місця роботи , а відповідно законних джерел існування, враховуючи вказане та міру покарання, яка передбачена санкцією статті за скоєння інкрнимінованого кримінального правопорушення, існує ризик його втечі з метою переховування від правосуддя . Обвинувачений ОСОБА_11 , маючи не зняту й не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення також не став , обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, що свідчить про його схильність до скоєння злочинів , він також не має зареєстрованого місця проживання на території м. Харкова та Харківської області, його сім"я мешкає в Луганській області , він не має офіційного місця роботи , законних джерел отримання доходу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , у разі визнання їх винними, з огляду на вірогідність переховування від суду , можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів , з урахуванням вказаного вище, колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для продовження застосування до обвинувачених раніше обраного запобіжного заходу, тому більш м"які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених на час розгляду обвинувальних актів в суді. Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.131,132,177,178,182, 199, 314-317,369-372 КПК України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів - до 26 грудня 2019 року .

Прожовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів- до 26 грудня 2019 року .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення..

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3