ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/3446/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено подання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія №25» про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_7 .

За сукупністю вироків Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.11.2017 року та вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2018 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання, у відповідності до вимог ч.4 ст. 71 КК України 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з 10.10.2017 року.
Зараховано ОСОБА_7 весь строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10.10.2017 року по 23.07.2019 року.
В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з прийнятим рішенням суду першої інстанції та просить визначити остаточну міру покарання за вироками Орджонікідзевського районного суду м. Харкова та Жовтневого районного суду м. Харкова 4 роки позбавлення волі, а не 4 роки 2 місяці, як зазначив суд в своїй ухвалі.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_7 наполягав на задоволенні вимог своєї апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та постановленою з порушенням кримінального процесуального законодавства; прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та вважав ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступнихпідстав.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Так, пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», регламентовано, що за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.
Згідно із п. 10, п. 12 Постанови ПВС України № 11 від 21.12.1990 року з відповідними змінами, в порядку, передбаченому ст. 537-539 КПК України суди вправі вирішувати питання, пов`язані з виконанням вироків, за наявності інших вироків, зокрема, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу та установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно із п. 11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншими, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.11.2017 до 3 років позбавлення волі. Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2018 ОСОБА_7 засуджено до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2018 залишено без змін. Зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10.10.2017 р. по 23.07.2019 року включно.
Враховуючи законодавчу вказівку, що міститься у нормах ч. 4 ст. 71 КК України, апеляційні доводи засудженого щодо неможливості призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів в розмірі, що не повинен перевищувати 4 роки позбавлення волі є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах вищезазначеної норми, яка визначає, що остаточне покарання у цьому випадку має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Отже, оскільки згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2018 ОСОБА_7 засуджено до 4 років позбавлення волі, то суд першої інстанції цілком правомірно призначив остаточне покарання більше ніж 4 роки позбавлення волі, а саме - 4 роки 2 місяці.
За таких обставинах, суд першої інстанції правильно та цілком обґрунтовано, відповідно до положень ч.4 ст. 71 КК України, а також ст. ст. 537 та 539 КПК України, призначив ОСОБА_7 , за сукупністю вироків, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяців позбавлення волі, про що змістовно та обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі.
Тому, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги засудженого є необґрунтованими.
Керуючись ст. ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 1;418; 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 -залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4