пр. № 1-кс/759/7153/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоктата ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №000192 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ст.290, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388 КК України, про накладення арешту на майно,-
встановив:
31.10.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0006287 від 20.08.2019 року, про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваного ОСОБА_3 .
Вказане клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні Святошинського УП ГУНП у м.Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000192 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ст.290, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що на початку жовтня 2018 року, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , перебуваючи на таериторії житлового комплексу «Комфорт Таун», що за адресою; м, Кшв, проспект Соборності, 17, незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем марки «Тоуоtа RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був придбаний для реєстрації на власне ім`я ОСОБА_9 , завдавши останньому велику матері альи" школу.

Так, в липні 2018 року ОСОБА_9 вирішив придбати собі автомобіль мари «Тоуоtа RAV4».Оскільки він не був обізнаний визначати технічний стан транспортних засобів, які вже були, експлуатації, то вирішив скористатись допомогою особи яка постійно цим займається. З цією метою ОСОБА_9 звернувся за допомогою до ОСОБА_8 , оскілки йому було відомо, що останній допомагав багатьом людям в придбанні вживаних автомобілів. Дізнавшись про наміри ОСОБА_9 в придбанні автомобіля марки «Тоуоtа RAV4», ОСОБА_8 вирішив скористатись можливістю та незаконно заволодіти транспортним засобом. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «Тоуоtа RAV4», переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, ОСОБА_8 знайшов автомобіль марки «Тоуоtа RAV4», деожавний номерний знак НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_10 та перебував у продажу яким від імені власниці займався ОСОБА_3 Продовжуючи свої злочинні дії та користуючись довірливими відносинами з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з ОСОБА_3 якому він з подальшому домовився передати даний автомобіль для майбутньої реалізації з метою незаконного збагачення, після чого вони діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили одразу після покупки автомобіля ОСОБА_9 , незаконно заволодіти автомобілем марки «Тоуоtа RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 . Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, ОСОБА_8 , після покупки автомобіля ОСОБА_11 у ОСОБА_10 , повідомив йому неправдиву інформацію, про те що він має можливість дуже швидко здійснити перереєстрацію транспортного засобу з одного власника на іншого, але для цього необхідно щоб власник автомобіля виписав на нього генеральну доручення. Не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 погодився на вказані умови та передав ОСОБА_8 15 000 доларів США, які останній передав ОСОБА_3 для розрахунку з ОСОБА_10 за автомобіль «Тоуоtа RAV4», державну, номерний знак НОМЕР_2 , після чого власниця даного транспортного засобу - ОСОБА_10 виписала нотаріально завірене генеральне дорученя на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на підставі якого останні набували права розпоряджатися автомобілем «Тоуоtа RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 . Продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер яких та бажаючи їх настання користуючись довірою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 перебуваючи на території житлового комплексу «Комфорт Таун», що за адресою: м. Київ, проспект Соборності, 17, виконуючи умови злочинної змови, передав автомобіль «Тоуоtа RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ від замка запалення до нього та свідоцтво про реєстрацію даного ТЗ ОСОБА_3 , після чого повідомив ОСОБА_9 ,неправдиві відомості щодо незаконного заволодіння автомобілем невстановленими особами.

25.02.2019 року, з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінальним правопорушенням, слідчим суддею Снятошинськсго районного суду м. Києва, було накладено арешт на 1/3 (одну третю) квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_8

30.10.2019 року, підозрюваним ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було повідомлено про зміну підозри та вручено нову підозру у вчиненні ОСОБА_3 злочину передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, а ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбаченій ч 1 ст.190, ч.2 ст 190 та 3 ст. 289 КК України, який було вчинено ними за попередньою змовою групою осіб.

30.10.2019 року, ОСОБА_9 , надав до органу досудового розслідування цивільний позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, зазначивши що злочинними діями підозрюваних йому завдано майнової шкоди на суму 15 000 доларів США, що станом на 11.10.2019 року у гривневому еквіваленті становить 367 957 грн.

Беручи до уваги сукупність матеріалів, які зібрані під час досудового розслідування, та те що незаконне заволодіння автомобілем марки «Тоуоtа RAV4» д.н.з. НОМЕР_1 , було вчинене групою осіб, з метою відшкодування шкоди спричиненої ОСОБА_9 злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_8 внаслідок кримінальних правопорушень, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , а саме - на кв. АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 проти клопотання заперечували, вказавши, що вказана у клопотання квартира підозрюваному не належить.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку підозрюваного ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно наданої суду копії договору дарування квартири від 28.10.2019 року, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_12 кв. АДРЕСА_2 .
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно не належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №000192 від 10.10.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ст.290, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388 КК України, про накладення арешту на майно, залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1