Справа № 295/4025/19
Вирок
Іменем України

13 червня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000662 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одруженого, працюючого неофіційно вантажником, інвалідності не має, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2019 року у невстановлений слідством час у ОСОБА_5 , який перебував біля приміщення грального закладу «Космолот», що за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, буд. 16, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись безпорадним станом раніше невідомого ОСОБА_4 , витяг з карману куртки останнього мобільний телефон марки «Lenovo» моделі Р70, в корпусі чорного кольору.

В подальшому, ОСОБА_5 , досягнувши мети злочинного умислу, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 3000 гривень.

Крім цього, 03.02.2019 року о 07 год 58 хв ОСОБА_5 перебував за адресою у АДРЕСА_2 . В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, побачивши смс повідомлення про зарахування грошових коштів на банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_1 на мобільному телефоні марки «Lenovo» моделі Р70, який попередньо викрав у невідомого на той час ОСОБА_4 , в якому знаходилась сім картка оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , що належить останньому, встановив додаток «Приват24» на вищевказаний мобільний телефон, після чого здійснив переказ грошових коштів з банківської картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на банківську картку «А-Банк» НОМЕР_3 , зареєстровану на його ім`я, у сумі 1005 грн 00 коп.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у вищевказаному місці та за вищевказаних обставин 03.02.2019 року в період часу з 08 год 00 хв по 08 год 26 хв, використовуючи додаток «Приват24», здійснив ще три перекази грошових коштів з банківської картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на банківську картку «А-Банк» НОМЕР_3 , зареєстровану на його ім`я, загальною сумою 5933 грн 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , досягнувши мети злочинного умислу, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з вищевказаної банківської картки, утримуючи викрадене майно при собі, та розпорядившись ним на власний розсуд, спричинив ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 6988 грн 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 9988 грн 50 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України; своїми умисними діями, які виразилися у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

До суду надійшла скріплена підписами угода про примирення від 19 квітня 2019 року, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , заявлений на суму 9988 грн 50 коп, визнав в повному обсязі, на день підписання угоди кошти повністю сплатив, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 Кримінального пр оцесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень; за ч. 2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, із застосуванням положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.1 ст.473 та ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, підтвердив, що інвалідності не має.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.1 ст.473, згоден на призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, підтвердив, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Матеріальна шкода вказаним правопорушенням відшкодована повністю, претензій до обвинуваченого не має.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 471 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що особисто підтвердив в судовому засіданні, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.

Речові докази банківську картку «А-Банк», вилучену під час огляду місця події 14.02.2019 року, залишити в матеріалах кримінального провадження; виписки про рух коштів по банківській карті НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 у кількості 14 аркушів паперу А4, виписки про рух коштів по банківській карті НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 у кількості 4 аркушів паперу А4, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 9988 грн 50 коп залишено без розгляду.

Арешт на 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.09.2004 р. за № НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_5 , накладений 11.03.2019р. ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира, скасувати.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирати.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 19.04.2019р., укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену міру покарання

за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

за ч. 2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази банківську картку «А-Банк», вилучену під час огляду місця події 14.02.2019 року, залишити в матеріалах кримінального провадження; виписки про рух коштів по банківській карті НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 у кількості 14 аркушів паперу А4, виписки про рух коштів по банківській карті НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 у кількості 4 аркушів паперу А4, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.09.2004 р. за № НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_5 , накладений 11.03.2019р. ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира, скасувати.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; а потерпілим, представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.3 ст.469 кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору, захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1