Справа № 573/1595/19
Номер провадження 1-кп/573/151/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 червня 2019 року за №0000302, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Стукалівка Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня, з 1994 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади на фоні вживання алкоголю», на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимого:

1) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 15 жовтня 1991 року за ч. 1 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітку в дохід держави;

2) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 18 квітня 1994 року за ч. 3 ст. 140, ст. ст. 17, 42, 44, 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

3) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 06 березня 1995 року за ч. 1, ч. 2 ст. 206, ст. ст. 42, 43, 14 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;

4) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 1999 року за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 29 липня 2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців 3 днів позбавлення волі;

6) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21 грудня 2006 року за ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

7) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 18 червня 2007 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

8) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 10 липня 2013 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

9) вироком Білопільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2016 року за ч. 3 ст. 297, ст. 395, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 25 жовтня 2018 року на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців 25 днів, судимості не зняті та не погашені,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:
1. 16 червня 2019 року приблизно об 11 годині 50 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В цей же день, приблизно о 12 годині ОСОБА_4 , який має не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, таємно, зі сторони огороду переліз через паркан та таким чином проник на подвір`я вказаного домогосподарства, де продовжуючи свої протиправні дії, через відкриті двері зайшов до приміщення сараю, звідки викрав: три чавуни, ємкістю 12 л кожний, загальною вартістю 741 грн, два чавуни ємкістю 3,5 л кожний, загальною вартістю 220 грн та алюмінієву сковороду вартістю 93 грн.

Після цього ОСОБА_4 покинув територію домогосподарства ОСОБА_6 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1 054 гривні.

2. Крім того, 23 червня 2019 року приблизно о 12 годині ОСОБА_4 знаходився біля домогосподарства ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В цей же день, приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, таємно, через незачинені двері зайшов на подвір`я вказаного домогосподарства, де продовжуючи свої протиправні дії, через незамкнені двері зайшов до приміщення кухні, звідки викрав дві чавунні каструлі ємкістю по 3 л кожна, загальною вартістю 433 грн.

Після цього ОСОБА_4 покинув територію домогосподарства ОСОБА_7 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 433 гривні.

3. Крім цього, 23 червня 2019 року близько 13 години 50 хвилин ОСОБА_4 знаходився у домогосподарстві за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . У цей час у нього виник умисел, спрямований на викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У цей же день, приблизно о 14 годині ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, розуміючи, що його дії можуть бути поміченими сторонніми особами, прибув до вищевказаного домогосподарства та через незачинену хвіртку зайшов на подвір`я, де продовжуючи свої протиправні дії, взяв алюмінієву миску ємкістю 12 л, вартістю 130 грн та алюмінієвий рукомийник, ємкістю 3 л, вартістю 283 грн.

В цей момент на подвір`я вийшов ОСОБА_8 . Побачивши ОСОБА_4 , останній почав кричати та вимагати залишити викрадене майно. Незважаючи на це, ОСОБА_4 вибіг з домогосподарства потерпілого, тримаючи в руках алюмінієву миску та алюмінієвий рукомийник, але був помічений сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перешкодили йому втекти, у зв`язку з чим ОСОБА_4 кинув викрадене майно на землю, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 413 гривень.

4. Також 08 липня 2019 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля домогосподарства ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище.

У цей же день, приблизно о 08 годині ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, таємно, через незачинену хвіртку зайшов на подвір`я вказаного домогосподарства, де продовжуючи свої протиправні дії, викрав металевий каркас санчат, який матеріальної цінності для потерпілого не має, та металеву драбину вартістю 183 грн 75 коп. Після цього, через незамкнені двері зайшов до приміщення кухні, звідки викрав 11 металевих кружків загальною вартістю 42 грн.

Після цього, ОСОБА_4 покинув територію домогосподарства ОСОБА_11 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 225 гривень 75 копійок.

5. Крім того, постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 жовтня 2018 року у справі №279/4317/18 ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд на строк один рік з наступними обмеженнями:

- забороною виходу з будинку (квартири) з 22 години до 06 години щодобово;

- забороною відвідувати та перебувати в місцях продажу алкогольних напоїв на розлив;

- забороною виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу начальника поліції;

- реєстрацією у відділі поліції кожного першого понеділка місяця.

З вказаною постановою ОСОБА_4 був ознайомлений під розпис.

14 листопада 2018 року т. в. о. начальника Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 роз`яснив і попередив ОСОБА_4 про наслідки порушення правил адміністративного нагляду, передбачені ст. 187 КУпАП та ст. 395 КК України.

У подальшому ОСОБА_4 , розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків, без поважних причин, не повідомивши співробітників Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в ранковий час 27 червня 2019 року виїхав з м. Білопілля до м. Буринь Сумської області до свого знайомого ОСОБА_13 та залишився проживати у нього до 08 липня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_3 , тобто самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальні правопорушення з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що 16 червня 2019 року в обідній час з метою вчинення крадіжки таємно переліз через огорожу зі сторони городу на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де через відкриті двері зайшов до приміщення сараю, звідки викрав три чавуни, ємкістю по 12 л кожний, два чавуни ємкістю по 3,5 л кожний та алюмінієву сковороду.

Крім того, 23 червня 2019 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, з метою вчинення крадіжки, таємно, через незачинену хвіртку проник на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де через незамкнені двері зайшов до приміщення кухні, звідки викрав дві чавунні каструлі ємкістю по 3 л кожна.

Також, 23 червня 2019 року приблизно о 14 годині з метою вчинення крадіжки через незачинену хвіртку зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_1 . При цьому він розумів, що вдома є господар і його дії можуть бути поміченими останнім. Перебуваючи на подвір`ї, викрав алюмінієву миску та алюмінієвий рукомийник. В цей момент його побачив ОСОБА_8 , який почав кричати та вимагати залишити викрадене майно. Незважаючи на це, тримаючи в руках алюмінієву миску та алюмінієвий рукомийник, він вибіг з домогосподарства потерпілого. Але на вулиці був зупинений місцевими мешканцями, внаслідок чого кинув викрадене майно та втік.

08 липня 2019 року приблизно о 8 годині з метою вчинення крадіжки, таємно, через незачинену хвіртку проник на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , де з подвір`я викрав металевий каркас від санчат та металеву драбину. Після цього через незачинені двері зайшов до приміщення кухні, звідки викрав 11 металевих кружків. Вартість викраденого у потерпілих майна не оспорює. Викрадені речі здав на пункт приймання металобрухту, а зароблені гроші використав на придбання спиртного.

Також ОСОБА_4 показав, що постановою Коростенського міськрайонного суду від 08 жовтня 2018 року відносно нього встановлено адміністративний нагляд на строк один рік з наступними обмеженнями: забороною виходу з будинку з 22 години до 06 години щодобово, забороною перебувати в місцях продажу алкогольних напоїв на розлив, забороною виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу начальника поліції та реєстрацією у відділі поліції кожного першого понеділка місяця. З вказаною постановою був ознайомлений під розпис. Достеменно знав про можливість настання кримінальної відповідальності за порушення адміністративного нагляду Не зважаючи на це, з метою ухилення від адміністративного нагляду, вранці 27 червня 2019 року виїхав з м. Білопілля до м. Буринь Сумської області до свого знайомого на ім`я ОСОБА_14 , не попередивши керівництво територіального відділу поліції. В м. Буринь, по вул. Кооперативній, 55 проживав до 08 липня 2019 року.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Вищезгаданий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 наступним чином:

- за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене повторно, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі;

- за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочинів та після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ст. 395 КК України, є легким.

Особу обвинуваченого, який не зважаючи на попередні неодноразові не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення злочинів різної категорії та різного ступеня тяжкості, в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком на шлях виправлення не став і повторно вчинив ряд кримінальних правопорушень, неодружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, разом з тим перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади на фоні вживання алкоголю», не інвалід, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка не користується авторитетом жителів міста, схильна до правопорушень (а. с. 77-84).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо осіб похилого віку, якими є потерпілі ОСОБА_8 , 1936 року народження та ОСОБА_7 , 1944 року народження.

Також суд враховує думку потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , викладену в адресованих суду письмових заявах, відповідно до яких останні претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають та при призначенні покарання покладаються на розсуд суду (а. с. 37, 46, 66-67).

Таким чином, беручи до уваги що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, а за ст. 395 КК України у виді арешту, з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи покарання, суд також враховує, що 25 жовтня 2018 року ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2016 року у виді 3 років позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців 25 днів, який закінчувався 19 червня 2019 року. Перше кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим 16 червня 2019 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком. У зв`язку з цим остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Білопільського районного суду від 25 жовтня 2018 року.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування при призначенні обвинуваченому покарання положень ст. 69 КК України.

Завдана потерпілій ОСОБА_6 майнова шкода у сумі 1 054 грн відшкодована частково на стадії досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна двох алюмінієвих чавунів ємкістю 12 л та 3,5 л, загальною вартістю 357 грн. Аналогічним чином повністю відшкодована майнова шкода, завдана потерпілим ОСОБА_15 у сумі 413 грн та ОСОБА_11 у сумі 225 грн 75 коп. Майнова шкода, завдана потерпілій ОСОБА_7 , у сумі 433 грн. не відшкодована.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: один алюмінієвий чавун ємкістю 12 л та один алюмінієвий чавун ємністю 3 л, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній як власнику; алюмінієву миску ємкістю 12 л та алюмінієвий рукомийник, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити потерпілому ОСОБА_15 ; 11 кружків з груби та металевий каркас від санчат, як зберігаються в камері схову Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, а також металеву драбину, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_16 , повернути власнику ОСОБА_11 ; профілактичну справу адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження №0000302 від 17 червня 2019 року (а. с. 89-97).

Під час проведення досудового розслідування проводилися судові товарознавчі експертизи, загальна вартість яких становить 1 884 грн. 12 коп. (а. с. 85-88). На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 29 жовтня 2019 року. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для зміни чи скасування раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3, ст. 186, ст. 395 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді розбавлення волі на строк 3 (три) роки, .

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

- за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2016 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання та поміщення до Сумського слідчого ізолятора.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок.

Речові докази: один алюмінієвий чавун ємкістю 12 л та один алюмінієвий чавун ємністю 3 залишити потерпілій ОСОБА_6 ; алюмінієву миску ємкістю 12 л та алюмінієвий рукомийник залишити потерпілому ОСОБА_15 , металеву драбину, 11 кружків з груби та металевий каркас від санчат повернути потерпілому ОСОБА_11 , профілактичну справу адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000302 від 17 червня 2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: