Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1873/18
Провадження № 1-кп/280/185/19
У Х В А Л А
25 липня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000722 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Коростишів Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)»,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою спливає 28.07.2019, яке обґрунтував тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою обрання вказаного запобіжного заходу не змінилися, ОСОБА_5 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, злочин вчинив, перебуваючи на іспитовому терміні, може повторно вчиняти нові злочини, продовжити свою злочинну діяльність, а тому, жодний інший більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, крім того у кримінальному провадженні не допитані потерпілий та свідків, у відповідності до положень ст. 331 КПК України вказане клопотання подано до суду в межах судового розгляду, копії вручено обвинуваченому та захиснику згідно вимог законодавства.

У судовому засіданні потерпілий поклався на розсуд щодо вирішення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заявленого клопотання, захисник, вважає, що прокурором не доведені та не обґрунтовані ризики продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину,постійне місце проживання,вплив на потерпілого з боку обвинуваченого відсутній, у зв`язку з чим просив змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час вирішення питання про доцільність продовження запобіжних заходів та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються положення законодавства, «Конвенції про захист прав людини», а також практика Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.

Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що підстави та ризики, які раніше стали наслідком обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не усунені, продовжують існувати.

Суд, у відповідності до вимог статті 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_5 не працює, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення під час іспитового терміну, враховує також тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті та клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд,

постановив:

Продовжити застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 22 вересня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1