Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1386/19
Провадження № 1-кп/723/1858/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000443 від 09.11.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхні Петрівці, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, щодо якого запобіжний захід не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 , -

встановив:
08 листопада 2018 року приблизно о 18-20 год. обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Реugeot», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Б.Хмельницького в м. Сторожинець, зі сторони смт. Красноїльськ в напрямку м. Чернівці, на швидкості не менше 78.1 км/год., що перевищує допустиму в межах населеного пункту, навпроти будинку №75 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, з метою обгону попутного автомобіля здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та маючи реальну можливість спостерігати небезпеку для руху - пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, своєчасно не зменшив швидкість руху транспортного засобу аж до повної зупинки, внаслідок чого допустив наїзд на останнього в межах зустрічної смуги руху.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 , 1961 року народження, у відповідності до висновку СМЕ №93 від 27.11.2018 року спричинено смерть, яка настала від закритої внутрішньочерепної травми з забоєм речовини головного мозку та субарахноїдальних крововиливів.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 , скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 12.4, встановлених Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. та ведених в дію з 01.01.2002 р., які вимагають від водія:
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 08.11.2018 року після 18 год. він їхав по вул.Хмельницького в м.Сторожинець за кермом автомобіля марки «Пежо», з ним в автомобілі була дружина. На вулиці було вже темно, горіло вуличне освітлення. Дорожнє покриття було сухе. Він рухався з швидкістю 70-80 км/год. Здійснюючи обгін автомобіля, що зупинився біля магазину, побачив потерпілого з велосипедом, який переходив дорогу зі сторони магазину. Він одразу застосував гальмування і вивернув кермо вліво, вважаючи, що потерпілий зупиниться, однак останній продовжив рух за допомогою велосипеда і він скоїв наїзд на потерпілого. Після цього він відразу подзвонив в лікарню та поліцію. У вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, просив не позбавляти його волі, щоб мати можливість заробити кошти для відшкодування потерпілій шкоди, а також врахувати, що має чотирьох малолітніх дітей.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками судового розгляду не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілої, дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, дослідження матеріалів щодо речових доказів та процесуальних витрат, пояснивши, що фактичні обставини обвинувачення йому зрозумілі і їх не заперечує, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти скороченого порядку судового розгляду, вказавши, що наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі.

Інші учасники судового розгляду не заперечували проти скороченого судового розгляду кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання про те, що 08.11.2018 р. близько 18 год. вона подзвонила до чоловіка ОСОБА_8 , їй відповів обвинувачений і повідомив, що чоловіка збила машина. Вона приїхала на місце пригоди, там був обвинувачений, а чоловіка вже забрала швидка допомога. В подальшому обвинувачений разом з дружиною приїхали в лікарню, надавали допомогу на придбання ліків, але чоловік потім помер. Обвинувачений також надав 4500 грн., коли забирали тіло чоловіка з моргу, та 10700 грн. на поховання. Вона не бажає, щоб обвинуваченого при призначенні покарання позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_9 на судовий розгляд кримінального провадження не з`явився, надав суду заяву про проведення розгляду у його відсутності, покарання обрати на розсуд суду.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, вчинений з необережності.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає в цивільному шлюбі, виховуючи чотирьох малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст..67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання, суд враховує вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймає до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, поведінку після скоєння ДТП, а саме, вжиття заходів для надання потерпілому ОСОБА_8 медичної допомоги, надання допомоги на лікування, а в подальшому на поховання, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, а потерпілий ОСОБА_9 просив призначити покарання на розсуд суду. З врахуванням наведеного суд вважає можливим призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України із застосуванням положень ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася з цивільним позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Просила стягнути з ОСОБА_3 41091 грн. матеріальної шкоди, яку складають витрати на поминальні обіди, придбання калачів, копання ями та перевезення тіла чоловіка на кладовище. В цю суму також включено вартість та монтаж гранітного пам`ятника на могилі чоловіка, який потерпіла має намір встановити. Також потерпіла просила стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в розмірі 50 тис.грн., так як їй спричинено душевні страждання внаслідок передчасної, трагічної смерті близької людини чоловіка, який також був годувальником сім`ї, так як вона за станом здоров`я не може працювати, а син є студентом. Після смерті чоловіка погіршився її стан, вона втратила апетит, не може спати, повністю порушився її життєвий уклад, погіршився стан здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю.

Судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинуваченим відшкодовано потерпілій 14 тис.грн., що підтверджується відповідними розписками.

Таким чином даний цивільний позов підлягає частковому задоволенню з врахуванням виплачених обвинуваченим коштів.

Потерпілий ОСОБА_9 також звернувся з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 25 тис.грн., однак в подальшому подав заяву про залишення позову без розгляду.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368-370, 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «Реugeot», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спецмайданчику Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, повернути законному володільцю ОСОБА_3 ;

-велосипед, що був вилучений з місця ДТП, повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 4147 грн. (чотири тисячі сто сорок сім грн.).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 27091 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50 тис.грн. у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ