ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1196/19 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 , його представника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 1 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001461,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області від 12.06.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001461, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 191 КК України. Слідчий суддя вказав, що слідчим були вжиті всі можливі заходи для перевірки всіх обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, усунуто неповноту досудового розслідування шляхом виконання вказівок, викладених в ухвалі слідчого судді в ухвалі Харківського апеляційного суду, на підставі чого прийнято обгрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 1 липня 2019 року скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого. В обгрунтування апеляційних вимог заявник зазначає, що в діях голови правління Кооперативу ОСОБА_9 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Розмір спричиненої шкоди становить 334 148,40 гривень. В матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_10 . Право власності на гаражний бокс та овочесховище підтверджене постановами Харківського апеляційного суду від 10.09.2018 року та від 13.02.2019 року, які як довідка № 18 від 09.07.1996 року про виплачений кооперативу пай додані до матеріалів, але проігноровані органом досудового розслідування. Не було допитано осіб, на яких вказав свідок ОСОБА_11 . Слідчим проведено огляд майна ОСОБА_7 без його участі, заявник не допитаний на предмет наявності майна з 10.02.2017 року по теперішній час. З травня 2017 року ОСОБА_7 є потерпілим у кримінальному провадженні, а про підозрюваної особи слідством не встановлено, що при наявних доказах є неможливим. Посилається на акт огляду двох приміщень від 10.02.2017 року та фото речей потерпілого, які були на цей час у гаражному боксі. Висновки слідчого судді не відповідають дійсності, спростовуються самими матеріалами кримінального провадження. При прийнятті рішення слідчим суддею були проігноровані норми законодавства, постанови Харківського апеляційного суду від 10.09.2018 року та від 13.02.2019 року. В поясненнях свідка ОСОБА_11 , на переконання заявника, є дані про другий епізод злочинної діяльності голови кооперативу ОСОБА_9 , проте ця обставина була забута органом досудового розслідування та не врахована слідчим суддею. Зазначає, що судове рішення порушує конституційні права та вважає, що в даному випадку є всі підстави для його скасування.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення заявника та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001461 від за ст.356 КК України за заявою ОСОБА_7 щодо вчинення самоправства головою правління ГБК «Північний» ОСОБА_9 . Також, СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0006211 від за ч. 1 ст.191 КК України за заявою ОСОБА_7 щодо вчинення привласнення майна шляхом зловживанням службовим становищем головою правління ГБК «Північний» ОСОБА_9 . Постановою слідчого від 23.08.2018 року вказані матеріали об`єднані в одне за № 0001461. В ході досудового розслідування слідчим не було встановлено ознак злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191 та ст. 356 КК України, у зв`язку з чим прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому воно має закриватися лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідно до вимог ст. 110 КПК України має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені і їм надана належна правова оцінка.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Допитаний 20.03.2017 року ОСОБА_7 пояснив, що 13.02.2017 року він виявив, що голова кооперативу «Північний» відкрив гараж та овочесховище, де були речі ОСОБА_7 , та змінив там замки, у зв`язку із виключенням ОСОБА_7 із членів кооперативу. Вважає, що ОСОБА_9 намагається заволодіти належними ОСОБА_7 приміщеннями гаражного боксу та овочесховища. Під час допиту 14.06.2017 року ОСОБА_7 вказав, що на його думку, речі, які він зберігав в гаражному боксі не збережені в повному обсязі в результаті незаконних дій. На засіданні правління кооперативу «Північний» 25.11.2015 року було прийнято рішення про виключення ОСОБА_7 із членів кооперативу, а гаражний бокс та овочесховище, якими він користувався опечатати. Рішенням правління кооперативу «Північний» від 21.12.2016 року постановлено про необхідність ОСОБА_7 звільнити гаражний бокс та овочесховище, в іншому випадку вони будуть відчинені комісійно головою кооперативу. Відповідно до акту від 10.02.2017 року гаражний бокс та овочесховище були відкриті комісією кооперативу, здійснено опис майна, яке там знаходилося, після чого приміщення опечатано, а майно залишилося в ньому на зберіганні. Слідчим в ході перевірки цих обставин були допитані особи, які були присутні під час відкриття гаража та овочесховища, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Всі підтвердили, що після відкриття гаража та овочесховища, речі були сфотографовані, все залишилося опечатаним в цих приміщеннях. Заперечення ОСОБА_7 з приводу відкриття гаражного боксу та овочесховища ОСОБА_9 отримав вже після відкриття цих приміщень, при цьому ОСОБА_7 був повідомлений про дату виконання рішення правління кооперативу. Разом з тим, даних про оскарження рішення правління кооперативу «Північний» від 21.12.2016 року на момент відкриття приміщень слідством не було встановлено. Підстави вважати, що гаражний бокс та овочесховище, майно ОСОБА_7 , що там перебуває, було привласнене іншими особами, відсутні. Зокрема постановою Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2018 року залишено без змін рішення Московського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року, яким рішення ГБК «Північний» від 21.05.2016 року про виключення ОСОБА_7 з членів кооперативу визнане таким, що прийняте з грубим порушенням законодавства та скасоване, а ОСОБА_7 поновлено в членах кооперативу з правом володіння та користування гаражним боксом та овочесховищем.
Крім того, постановою Харківського апеляційного суду від 13.02.2019 року залишено без змін рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 року, яким рішення правління ГБК «Північний» від 21.12.2016 року в частині зобов`язання ОСОБА_7 звільнити гаражний бокс та овочесховище визнано незаконним та скасоване. Судом встановлено, що ОСОБА_7 , сплативши пайовий внесок, набув право на гаражний бокс № НОМЕР_1 та овочесховище № НОМЕР_2 за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнівців, 68-В. Однак, це право у встановленому законом порядку зареєстроване не було. Таким чином, ОСОБА_7 фактично поновлено його порушене право на користування та володіння гаражним боксом № НОМЕР_1 та овочесховищем № 60. Крім того, ОСОБА_7 не позбавлений можливості вирішувати питання щодо реєстрації набуття ним права власності на ці приміщення у встановленому порядку та перевірити самостійно наявність його речей у цих приміщеннях.
У випадку зникнення будь-чого потерпілий має право в порядку визначеному КПК України звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення з зазначенням конкретного майна, яке зникло. Наявність вказаних судових рішень не свідчить про існування ознак вищезазначених складів кримінальних правопорушень, оскільки даних, що майно ОСОБА_7 було привласнено немає, воно фактично залишилося в гаражі та овочесховищі опечатаним. Право ОСОБА_7 на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 та овочесховищем № 60 поновлене. Слідчим вжито всіх заходів для перевірки обставин, повідомлених потерпілим під час неодноразових допитів. Підстав для скасування постанови слідчого та ухвали слідчого судді не вбачається.
В апеляційній скарзі потерпілий вказав, що не було допитано осіб, на яких вказав свідок ОСОБА_11 , проте як вбачається з матеріалів кримінального провадження в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про допит дружини ОСОБА_16 та його сина постановою слідчого від 13.12.2018 року було відмовлено. Даних про оскарження та скасування цієї постанови матеріали не містять. Крім того, ОСОБА_7 вважає, що з боку ОСОБА_9 були неправомірні дії у відношенні ОСОБА_16 . Проте, дане кримінальне провадження здійснювалося за заявами ОСОБА_7 , а ОСОБА_16 не позбавлений права самостійно, або через довірену особу звернутися із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 1 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001461 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: