В И Р О К
іменем України
Справа № 126/732/19

Провадження № 1-кп/126/238/2019

"24" червня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Бершадь кримінальне провадження №0000140 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, раніше судимої вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 31.03.2016 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Так, згідно ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та абзацу 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям, яка відповідно до абзацу 1 п. 36 Порядку, надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, за рахунок бюджетних коштів.

Однак, ОСОБА_4 , якій було відомо про вищезазначені вимоги законодавства, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправно збагатитись за рахунок грошових коштів, які надаються державою в якості державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, шляхом обману працівників управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м.Бершадь Бершадського району Вінницької області, вул. Миколаєнка, буд. №25, маючи єдиний умисел на заволодіння бюджетними коштами як одинокій матері, 09.08.2016, 03.02.2017, 10.08.2017, 09.02.2018, 10.08.2018 та 18.01.2019 подала працівникам вказаної установи заяви "Про призначення усіх видів соціальної допомоги", відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21.04.2015, додавши довідки, видані Устянською сільською радою, про те, вона з особою, яка являється біологічним батьком її дитини - ОСОБА_7 не проживає, та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій відсутні відомості про наявність серед осіб, з якими вона спільно проживає - ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 приховала інформацію про те, що вона спільно проживає з ОСОБА_7 з кінця серпня 2016 року в АДРЕСА_1 , де вони ведуть спільне господарство та виховують спільну малолітню дочку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказані заяви ОСОБА_4 стали підставою для призначення та

безпідставних щомісячних виплат, починаючи з вересня 2016 по березень 2019 року їй допомоги, як одинокій матері на дитину ОСОБА_9 , в розмірі 23545,09 грн.

Отже, своїми діями ОСОБА_4 спричинила державі майнову шкоду на вищевказану суму, заволодівши шляхом обману грошовими коштами, які надаються державою в якості державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

09.11.2018 року між прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000140, та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_10 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України. Обвинувачена у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинений злочин. Сторони погоджуються на призначення покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні, також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнавала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та просила призначити узгоджену міру покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні проти угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 не заперечувала.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньо тяжкості, від якого потерпілим є Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника, відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні.

Речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , укладену 28.03.2019 року.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити її покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1