Провадження по справі 1-в/1141/19
У Х В А Л А
25 жовтня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв`язку з установою виконання покарань, клопотання начальника ДУ «ОВК№ 14» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Петрівка Котовського району району Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого. Засудженого 27.04.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч. 2, 72 ч. 5 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Знов засуджений 14.06.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4, 72 ч. 5 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі ,

У С ТА Н О В И В :
До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням начальника ДУ «ОВК№ 14» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній на час відбування покарання в ДУ «ОВК №14» виконує всі вимоги адміністрації установи, має заохочення.
Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що засуджений за період відбування покарання в установі порушував режим утримання, за що має стягнення та не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та працею.
Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, підтримав клопотання та просив суд звільнити його умовно-достроково на не відбутий строк.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання установи виконання покарання про звільнення від відбування покарання умовно-достроково задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на час подання клопотання дійсно відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, відбуваючи покарання за тяжкий злочин, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Разом с цим, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженої такою, що свідчить про її виправлення, суд вважає, що клопотання не містить переконливих даних про те, що процес виправлення засудженої ОСОБА_6 досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі.
При цьому суд враховує характеристику адміністрації ДУ «Одеська виправна колонія №14», з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання в установі зарекомендувала себе негативно, не працевлаштований, залучався до праці лише в порядку ст. 118 КВК.
Також суд приймає до уваги той факт, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в установі має 1 заохочення та неодноразово притягувався до відповідальності за порушення режиму утримання. Але відповідно до п. 14 ст. 134 КВК України визнається таким, що не має стягнень.
Таким чином, суддя вважає, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково, з огляду на притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд , -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання начальника ДУ «ОВК № 14» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1