Справа №463/9674/19
Провадження №1-кс/463/5057/19
У Х В А Л А

14 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю АР Крим, громадянину України, працюючому на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінолога відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 (військове звання прапорщик), проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
В ході проведення досудового слідства, встановлено, що ОСОБА_6 14.08.2019 року близько 08:57 год., діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Мерседес» моделі «А-класу» реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_1 , допустив порушення вимог п. п. 1.10, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руку України, зокрема на 187 км+100 м. автомобільної дороги М-06 «Чоп-Київ», поблизу с. Дубрівка Ужгородського району Закарпатської області, не забезпечив безпечну швидкість керованого ним автомобіля, яка б надала йому змогу контролювати його рух у даних дорожніх умовах, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, що позбавило його можливості контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним та призвело до заносу та виїзду на зустрічну смугу руху керованого ним транспортного засобу, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле» моделі «Авео» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , а у подальшому з вантажним автомобілем марки «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 .

Унаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки Мерседес» моделі «А-класу» реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_4 ОСОБА_11 від отриманого травматичного шоку, спричиненого отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді тупої травми голови та тулуба, яка проявилася у вигляді забою головного мозку, забою та розриву обох легень із утворенням гемотораксу, перелому ребер, розриву печінки, селезінки та брижі тонкої кишки із утворенням гемоперитонеуму, помер.

Пасажиру автомобіля марки Мерседес» моделі «А-класу» реєстраційний номер Польської республіки НОМЕР_4 ОСОБА_12 в результаті автопригоди заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми; закритої травми грудної клітини; множинних переломів 3-8 ребра зліва із зміщенням та защемленням паренхіми лівої легені; забій та розрив лівої легені; посттравматичний тотальний пневмоторакс; закрито черепно-мозкова травма; струс головного мозку.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, внаслідок чого перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності він може переховуватися від слідства та суду, в тому числі за кордоном, впливати на свідків, перешкоджатиме встановленню істини у справі. Відтак, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з приводу чого необхідність взяття його під варту є виправданим кроком. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому мотивів.
Захисник проти клопотання частково заперечив з тих підстав, що підозрюваний визнає свою вину та надав самовикриваючі покази, а після закінчення лікування самостійно звернувся до органів досудового розслідування з метою сприяння слідству. Не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та не має наміру впливати на свідків. Тому, просить обрати менш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні в повному обсязі підтримав пояснення свого захисника.
Потерпіла ОСОБА_7 , а також її повноважний представник подали письмове клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки після події злочину на органи досудового слідства здійснювався тиск, внаслідок чого слідство було неефективним під час вирішення питання про перебування підозрюваного на момент ДТП у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Крім того, підозрюваний притягався до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень щодо порушення правил несення прикордонної служби, в т. ч. в умовах особливого періоду. Оскільки транспортний засіб, яким керував підозрюваний перебуває на іноземній реєстрації, останній не мав права ним користуватись. Щодо місця роботи, підозрюваний характеризується негативно, він схильний до порушення дисципліни та вчинення дій, які порушують законодавство України. Також, в день виписки з лікарні ОСОБА_6 намагався впливати на свідків, а будучи біля будинку потерпілої перед нею не вибачився.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 14.08.2019 року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_6 повідомлено 21 жовтня 2019 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема, його показаннями та показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про обставини події, висновком судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи згідно, якої причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 1.10, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руку України, протоколом огляду місця події від 14.08.2019р., схемою місця ДТП та фотознімками місця ДТП і автомобілів.
Наведені докази в об`єктивному зв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину. Незважаючи на те, що останній визнає свою вину на стадії досудового розслідування та надав самовикриваючі покази, передав стороні обвинувачення свій закордонний паспорт, в силу своїх професійних обов`язків, будучи працівником державної прикордонної служби, може здійснити незаконний перетин державного кордону. Також, підозрюваний здебільшого негативно характеризується за місцем праці, оскільки часто проявляє недисциплінованість, схильний до порушення розпорядку дня та скаржиться на негаразди в родині, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Вказане доводить наявність ризиків про те, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, розголошувати дані досудового розслідування.
В сукупності вище наведені обставини виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу.
При цьому, враховуючи обставини передбачені ст. 178 КПК України, на які покликається сторона захисту, а саме відсутність у підозрюваного судимостей, підозра у вчиненні злочину з необережності, наявність малолітньої дитини, статусу учасника бойових дій та нагородження відзнаками, не є самодостатньою підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи наведені вище мотиви, то такі не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наведеним ризикам. Щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_6 , то слід врахувати, що наявність у нього значних тілесних ушкоджень, пов`язана саме із ДТП, винуватим у вчиненні якої він і підозрюється.
Відтак, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель молодої людини.

Разом з тим, строк тримання під вартою слід обмежити строком проведення досудового розслідування.
Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно матеріалів клопотання, про підозру у вчиненні згаданого вище кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомлено 21 жовтня 2019 року і на даний час у встановленому законом порядку строк досудового розслідування не продовжувався. Відповідно, такий за правилами ст. 115 КПК України закінчується 21 грудня 2019р. о 23:59:59 год. внаслідок чого саме цією датою та годиною слід обмежити строк тримання під вартою.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197,202, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання з 14.40 год. 14 листопада 2019 року.
Закінченням строку дії ухвали є 21 грудня 2019р. о 23:59:59 год.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1