Провадження №1-кп/127/910/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення : прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

дослідивши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301 від 30.08.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 висловився про підсудність обвинувального акту Вінницькому міському суду Вінницької області, погоджуючись з наявністю неточностей в обвинувальному акті, висловився про відсутність порушення норм КПК України під час провадження досудового розслідування та складання обвинувального акту, які б могли перешкоджати призначенню до його розгляду, та вважав за можливе призначити провадження до судового розгляду із викликом сторін кримінального, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, потерпілих.

Захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з підстав того, що в обвинувальному акті наявні ряд недоліків, зокрема: в реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться неточності щодо дати внесення в реєстр інформації про злочин 30.08.2018 року, а порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України невірно зазначені анкетні дані її підзахисного ОСОБА_6 щодо місця народження, що може ставити під сумнів яка саме особа притягується до кримінальної відповідальності, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в акті не зазначено формулювання обвинувачення, яке неконкретне, що унеможливлює надати вірну правову кваліфікацію діям її підзахисних, зокрема не визначено місце, час , спосіб за яких обвинувачені вступили попередню змову, не дотримано таку обов`язкову гарантію як «презумпція невинуватості», оскільки по тексту обвинувального акту дії її підзахисних трактовано як доведені та вчиненні саме ними, без зазначення формулювання, що особи обвинувачуються у вчиненні відповідних дій, що є безумовним порушенням прав підозрюваних/обвинувачених та наперед викликає до них суб`єктивне ставлення з боку судового органу та суспільства.

Зазначила, що вищевказані порушення допущенні при складанні обвинувального акту унеможливлюють призначення його до судового розгляду, оскільки це буде порушенням ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, а саме права обвинувачених на «презумпцію невинуватості», а також на захист від обґрунтованого, конкретизованого т зрозумілого обвинувачення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України з підстав, які вже були озвучені захисником ОСОБА_7 , зокрема порушення презумпції невинуватості щодо усіх обвинувачених при викладенні тексту обвинувального акту, в якому не зустрічається формулювання, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, лише наявні посилання, що останні вчинили злочин. Крім того, наявні технічні недоліки, які роблять обвинувачення неточним, а також в обвинувальному акті не викладено об`єктивний склад злочину, та в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в акті взагалі відсутнє формулювання обвинувачення, а також в порушення вимог п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не зазначено дату та місце його складення та затвердження. Зважаючи на те, що вказані порушення допущенні при складанні обвинувального акту являться порушеннями ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, що є явною підставою для скасуванні прийнятого в ході розгляду такого обвинувального акту рішення, просив повернути акт прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтримали думки своїх захисників.

Потерпіла ОСОБА_9 погодилась з думками, висловленими захисниками обвинувачених.

Суд, заслухавши клопотання учасників судового провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, дійшов до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу

За змістом положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України, а їх недотримання прокурором є безумовним порушенням права обвинуваченого на захист, що також узгоджується з нормами статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод.

Так п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Як зазначено захисником ОСОБА_7 , в порушення вимог даної норми стороною обвинувачення невірно зазначені анкетні відомості щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме невірно вказано місце народження останнього, що може викликати сумніви щодо особи, якій пред`явлено обвинувачення.

Крім того, відповідно до п.9 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження. Таким чином посилання в обвинувальному акті лише на адміністративно-територіальну одиницю «м. Вінниця» не відповідає вимогам вказаної норми.

Також в п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Не вдаючись до аналізу доказів у справі, правильності кваліфікації дій обвинувачених та не вирішуючи питань, що притаманні для судового розгляду, суд дослідивши обвинувальний акт, вважає, що він не відповідає вимогам закону, а призначення судового розгляду за ним буде грубим порушенням права обвинуваченого на захист.

Так, із викладу фактичних обставин справи встановлено, що дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 303 КК України, однак в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а містяться лише загальні фрази, без конкретизації об`єктивної сторони вчиненого діяння.

У рекомендаційному листі ВСС України від 03.10.2012 року №223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України», та листі ВСС України, вих. №223 402/0/43 16 від 14.03.2016 року, зазначається , що судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є основою для захисту обвинуваченого в суді, а межі судового розгляду справи окреслюються висунутим обвинувачення перевірка якого відбувається під час судового розгляду.
Крім того, вказане знаходить своє відображення в рішенні ЄСПЛ від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», де прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
Враховуючи, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є основою для захисту обвинуваченого в суді, а межі судового розгляду справи окреслюються висунутим обвинувачення перевірка якого відбувається під час судового розгляду, суд вважає, що право особи на захист домінує над правом прокурора в подальшому змінити обвинувачення.

Крім того, відповідно до вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що також відображено у положеннях ч.1 ст. 17 КПК України, а також узгоджується з положеннями частини 2 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до положень ч.5 ст. 17 КПК України, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Таким чином, викладення тексту обвинувачення повинно відповідати вимогам норм ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, що не було дотримано при складанні обвинувального акту в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Усі вищевказані порушення унеможливлюють призначення справи до судового розгляду у відповідності до вимог КПК України та грубо порушують права обвинувачених, оскільки позбавляють їх можливості захищатись від висунутого обвинувачення та є порушенням права на захист.

Наведене свідчить, що обвинувальний не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та вказані порушення є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 17, 91-92, 291, 314, 315, 370-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Повернути обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301 від 30.08.2018 року, прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 , для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: