Справа № 134/1193/19
УХВАЛА
про арешт майна

25 липня 2019 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000253 від 22 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Вказав, що 22.07.2019 о 11 годині 50 хвилин невідома особа несанкціоновано втрутившись в роботу комп`ютера ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , скориставшись електронним підписом останнього заволоділа коштами з рахунку ФОП « ОСОБА_4 » № НОМЕР_1 у сумі 196 148 гривень, які було перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_5 НОМЕР_2 .

За даним фактом розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000253 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

В ході досудового розслідування системний блок з наявними в ньому складовими елементами та написом маркером на задній частині системного блоку №68-GS4FX72.O., який знаходився в приміщенні пекарні за адресою АДРЕСА_2 вилучено в ході проведеного огляду.

З метою своєчасного виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та збереження речових доказів, необхідно зберегти вилучене майно за адресою АДРЕСА_2 , які відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України являються тимчасово вилученим майном, шляхом його арешту.

Необхідність арешту вилучених об`єктів обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, та можуть бути реалізовані, знищені можливі сліди вчинення кримінального правопорушення, або в інший спосіб знищено ідентифікаційні ознаки, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно них, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт та подальше передання на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Крижопільського відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

В судове засідання надійшла заява слідчого про розгляд клопотання в його відсутність, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазаначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задоволити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вищезазначені речі, є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч.3, ч.4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначена вище річ - є предметом скоєного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення обставин скоєних кримінальних правопорушень, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 - задовольнити. Накласти арешт на один системний блок з наявними в ньому складовими елементами та написом маркером на задній частині системного блоку №68-GS4FX72.O. вилученіпід час огляду приміщення пекарні по АДРЕСА_2 , так як вказані об`єктиявляються речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000253, після чого дані об`єкти після проведення необхідних досліджень передати на зберігання власнику ОСОБА_6 , із забороною відчуження вказаного майна.

На ухвалу протягом п`яти днів, може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя