ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1666/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003696 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст.27, ч. 2 ст. 289 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.27, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 162 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 186 КК України;
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинуваченених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄДРДР за № 0003696 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 162 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 186 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків - переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому прокурор зазначив, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні умисного тяжкого злочину при доведенні провини за який їм загрожує покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, обоє не працюють та немають засобів для існування, обвинувачуються у вчиненні злочину пов`язаного із застосуванням насильства, а тому до останніх не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи такі як, особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт, оскільки вказані запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Захисник ОСОБА_7 просила змінити обвинуваченному ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки більша частина ризиків, передбачених ст. 177 КПК України зменшилась, обвинуваченому ОСОБА_3 змінено підозру із ч.3 ст.289 КК України на ч.2 ст.289 КК України, у разі звільнення ОСОБА_3 має гарантоване місце працевлаштування, крім цього його батьки готові взяти його на поруки та гарантувати його належну процесуальну поведінку, а тому немає потреби у такому винятковому запобіжному заході як тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 та зазначив, що прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, а тому немає жодних підстав для продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та висловив думку про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є абсолютно достатнім та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника та зазначив, що у разі зміни йому запобіжного заходу буде з`являтися до суду за першим викликом на неухильно виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки. Також підтримав позицію свого захисника і обвинувачений ОСОБА_5 , який зазначив, що має на утриманні малолітню дитину та належним чином виконуватиме свої процесуальні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав висловлені позиції захисниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченех ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під вартою, суд не розв`язуючи наперед питання доведеності вини обвинувачених, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Також суд враховує інформацію про вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, місце проживання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, раніше судимий: 20.03.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин україни, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , офіційно не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується невперше.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.289 КК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжкого, невеликої та середньої тяжкості злочинів передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.289, ч.1 ст.162, ч.1 ст.186 КК України.
Перевіряючи підстави для продожовження тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під вартою, судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченим та міра покарання, яка їм загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченим злочинів, суспільний резонанс, складна форма співучасті із розподідом ролей, об`єкт посягання, а також обвинувачення у вчинення злочину із застосуванням насильства, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинувачених, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків і потерпілого, а також вчинення інших злочинів.

Ризик переховування від суду на даному етапі кримінального провадження продовжує існувати та є реальним, оскільки розуміючи яке покарання їм може загрожувати, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що унеможливить розгляд справи у суді, виключить можливість встановлення об`єктивної істинни та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

Також реальним на даному етапі кримінального провадження є ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки вказані особи ще не допитані в суді, а відповідно до ст.ст.23,95 КПК України, суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Крім цього, вказаний ризик підсилюється і тим, що згідно обвинувального акту, обвинувачені застосовували відносно потерпілого насильство.

Детальний аналіз інформації про обвинувачених та їх характеристики, а саме те, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину 20.03.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень, ОСОБА_5 хоча в силу ст.89 КК України є несудимим, однак до кримінальної відповідальності притягується невперше, дають можливість зробити висновок, що вказані особи можуть бути схильні до вчинення злочинів.
Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів. Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п.5 ч.2 ст.183 КК України та враховує те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, та вважає, що жоден із інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду.

Водночас, на даній стадії кримінального процесу, судом не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України та могли гарантувати належну прцесуальну поведінку обвинувачених та виконання останніми рішень суду, тому інші запобіжні заходи, ніж той, що зазначений в ухвалі, на переконання суду, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду.

Разом із тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно норм КПК України вказана ухвала оскарженню не підляє, однак згідно із рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 на таку ухвалу, в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга, тому виходячи із системного аналізу вказаних нормативних документів, ухвала підлягає негайному виконанню в частині продовження строку тримання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під вартою до 10.10.2019 року, однак на неї може бути подана апеляційна скарга, в частині продовження запобіжного заходу.

Вказана ухвала є підставою для продовження тримання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під вартою до 10.10.2019 року, за виключенням скасування її Київським апеляційним судом.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.176-206,291,314,315 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.10.2019 року включно. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя: