Справа № 199/8396/19
УХВАЛА

2019 року жовтня місяця 17 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000977 внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 06.11.2018 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 182 КК України та ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 182, ч.1 ст. 263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілих ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ:
Всі учасники судового провадження вважали можливим призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 182 КК України та ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 182, ч.1 ст. 263 КК України.

Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без визначення розміру застави, оскільки перебіг строків закінчується 26.10.2019 року, а ризики, які було встановлено при обранні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також їх захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7

заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на його безпідставність та недоведеність ризиків визначених ст. 177 КПК України. Зокрема захисник ОСОБА_7 , вважав, що норма ст. 315 КПК України взагалі не передбачає права суду на продовження заходів забезпечення кримінального провадження, у якій йдеться лише про обрання, зміну чи скасування таких заходів.
Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також захисник ОСОБА_6 , просили суд обрати обвинуваченим більш м`який запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Захисник ОСОБА_6 просив долучити до матеріалів справи Виписку із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_3 та потребує сторонньої допомоги через хворобу.
Учасники провадження не заперечували проти долучення до матеріалів справи Виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_3 .

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також представник потерпілих ОСОБА_12 підтримали клопотання прокурора та наполягали саме на продовженні обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 строку тримання під вартою, заперечуючи проти застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська; підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4)-8) ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або його зупинення немає; підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України немає, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як убачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування та відповідно до долучених до клопотання прокурором копій ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2019 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожному окремо було обрано запобіжний захід, без права внесення застави, у виді тримання під вартою. 04.07.2019 та 28.08.2019 відповідно до ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжувався, та наразі строк дії спливає 26.10.2019 року.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені злочину у сфері особистих прав і свобод людини і громадянина за ч.2 ст. 182 КК України та злочину проти власності за ч.2 ст. 189 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину у сфері особистих прав і свобод людини і громадянина за ч.2 ст. 182 КК України, злочину проти власності за ч.2 ст. 189 КК України та злочину проти громадської безпеки за ч.1 ст. 263 КК України, останні два злочини у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за вчинення яких, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При цьому, як слідує зі змісту ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2019, 04.07.2019 та від 28.08.2019 року, при обранні запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожному окремо, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, та не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підозрювалися у вчиненні злочину, вчиненого з погрозою застосування насильства.
Наразі також, у суду відсутні правові підстави для визначення розміру застави, з огляду на ухвали Дніпровського апеляційного суду, предметом перегляду яких стали вищевказані ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та які судом апеляційної інстанції залишені без змін.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує ту обставину, що протягом перебування обвинувачених в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в умовах ізоляції відносно останніх не надходило.

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені під час обрання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , запобіжного заходу не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожному окремо, строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

З огляду на наведене, не підлягає задоволенню клопотання обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки більш м`який вид запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством, покладених на ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, що підтверджується додатками долученими прокурором до клопотання.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 , що норма ст. 315 КПК України взагалі не передбачає права суду на продовження заходів забезпечення кримінального провадження, у якій йдеться лише про обрання, зміну чи скасування таких заходів, то дані доводи спростовуються висновками, що містяться у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017.
Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні строк запобіжного заходу відносно обвинувачених не закінчився та триває, а прокурором, завчасно, письмово, ініційовано питання про продовження тримання обвинувачених під вартою, то розгляд судом даного клопотання не буде порушувати принципів рівності усіх учасників судового процесу та незалежності і безсторонності судової влади.

Крім вказаного, у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_12 представником потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 подано цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням, який він просив долучити до матеріалів кримінального провадження.

Одночасно представником потерпілих заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , та шляхом накладення арешту на мотоцикл HONDA SHADOW 400 номерний знак НОМЕР_1 і мотоцикл GEON X-Road номерний знак НОМЕР_2 , що також належать ОСОБА_4 .

Також, представник потерпілих ОСОБА_12 , просив в межах цивільного позову викликати до суду як свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали свого представника та просили долучити до матеріалів кримінального провадження цивільний позов, накласти арешт на майно належне ОСОБА_4 та викликати свідків.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_8 не заперечували проти долучення до матеріалів кримінального провадження цивільного позову ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , накладення арешту на майно останнього, та виклику свідків.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також їх захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не заперечували проти долучення до обвинувального акту цивільного позову ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_4 .

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 при вирішенні клопотання представника потерпілих щодо забезпечення позову покладалися на розсуд суду, а обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення даного клопотання та накладення арешту на майно останнього.

Щодо клопотання представника потерпілих ОСОБА_12 , в частині виклику свідків, обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також їх захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вважали дане клопотання передчасним.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Так, відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
З огляду на вказане, клопотання ОСОБА_12 представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підлягає задоволенню, а цивільний позов долученню до матеріалів кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Згідно ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
З урахуванням того, що на цей час потерпілі пред`явили цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд вважає, що на цей час існують реальні ризики відчуження нерухомого майна, яке належить цивільному відповідачу ОСОБА_4 .
Таким чином, суд не може погодитися з думкою цивільного відповідача ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 , про відсутність підстав для накладення арешту на майно цивільного відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно до п. 4) ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на таке майно, що є розумним і співрозмірним обмеженням права власності цивільного відповідача ОСОБА_4 .
При цьому, суд безумовно враховує положення ч. 1 ст. 174 КПК України, де йдеться про те, що власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Крім того, судом враховується й те, що згідно ч. 4 ст. 174 КК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду, суд розглядає клопотання учасників судового провадження, серед іншого, і про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Тому, суд, вирішуючи клопотання представника потерпілих ОСОБА_12 , щодо виклику до суду для допиту в межах цивільного позову, як свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , - вважає дане клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000977 внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 06.11.2018 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 182 КК України та ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 182, ч.1 ст. 263 КК України, у відкритому судовому засіданні на 16.00 годину 21.10.2019 року в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати: прокурора, потерпілих, представника потерпілих, захисників та доставити обвинувачених.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 діб, тобто до 13 грудня 2019 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 діб, тобто до 13 грудня 2019 року включно.

У задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про долучення до матеріалів кримінального провадження Виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 задовольнити, долучивши до матеріалів кримінального провадження.

Клопотання представника потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_12 про арешт рухомого та нерухомого майна цивільного відповідача ОСОБА_4 задовольнити.
Наслати арешт на об`єкт нерухомого майна - квартира, реєстраційний номер 7222778, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Загальна площа: 90,9 км.м., Житлова площа: 34,7 кв.м., та складається з 1-коридор, 2-хол, 3-кухня, 4-санвузол, 5,6,7 - житлові, яка належить обвинуваченому ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності, б/н, 16.06.2004, видане ВАТ Дніпропетровський м`ясокомбінат, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним об`єктом нерухомого майна.
Накласти арешт на мотоцикл HONDA SHADOW 400, номерний знак НОМЕР_1 , білий колір, 2002 року виробництва, номер шасі НОМЕР_3 VIN НОМЕР_4 , номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 , дата реєстрації 11.09.2015 року який, на праві приватної власності належить обвинуваченому ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом.
Накласти арешт на мотоцикл GEON X-Road, 2014 року виробництва, номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , колір чорний VIN НОМЕР_7 , номер шасі VIN НОМЕР_7 який на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання представника потерпілих ОСОБА_12 задовольнити, викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Ухвала набирає чинності негайно, підлягає обов`язковому виконанню та окремому оскарженню не підлягає.

Разом з тим, ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою набирає чинності негайно, але відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», зважаючи на Рішення Конституційного Суду України у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 за конституційною скаргою ОСОБА_19 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 392 КПК України, може бути оскаржена учасниками судового провадження шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.

Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_20 -Почтовик

17.10.2019