Дата документу 13.09.2019 Справа № 554/7862/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002421 від 16.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002421 від 16.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що у провадженні СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області знаходяться матеріли досудового розслідування, відомості про яке внесені 16.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002421 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.08.2019 року, близько 09:00 год. невідома особа, перебуваючи по пров. Тупий, 7, шляхом вільного доступу з автомобіля марки «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_1 , викрала монокуляр марки «Bushnell 16*52» чорного кольору, належний ОСОБА_4 , чим спричинила матеріального збитку в розмірі 400 грн.

10.09.2019 року у ході огляду місця події в службовому кабінету №129 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава, вул. Сковороді, 2б, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно в присутності понятих видав монокуляр марки «Bushnell 16*52», мобільний телефон марки «LG d335» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучені під час огляду монокуляр марки «Bushnell 16*52», мобільний телефон марки «LG d335» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 мають значення речових доказів, тобто є матеріальними об`єктами які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи, що монокуляр марки «Bushnell 16*52», мобільний телефон марки «LG d335» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 являються предметами злочину, а також з метою попередження його знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч.1, ч.7 ст. 237 КПК України в ході проведеного огляду, вонибули вилучені.
На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що вилучені в ході огляду монокуляр марки «Bushnell 16*52», мобільний телефон марки «LG d335» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 мають значення речових доказів, враховуючи, що вони можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву в якій підтримав клопотання про арешт майна, просив справу розглядати без його участі.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002421 від 16.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, а саме монокуляр марки «Bushnell 16*52», мобільний телефон марки «LG d335» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вилучене під час проведення огляду місця події від 10.09.2019 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду місця події від 10.09.2019 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002421 від 16.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події від 10.09.2019 року монокуляр марки «Bushnell 16*52», мобільний телефон марки «LG d335» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1