У Х В А Л А
іменем України

14 серпня 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:
13.08.2019 прокурор Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000177 від 13.06.2019 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 13.06.2019 до Харківської місцевої прокуратури №2 надійшла заява ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 в незаконний спосіб набула право власності на будинок, загальною площею 192, 4 кв.м, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Зміївської міської ради ОСОБА_6
13.06.2019 відомості за вказаною заявою внесені до Єдиного реєстру розслідувань за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
Постановою прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 визначена підслідність у вказаному кримінальному провадженні за СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області.
В ході досудового розслідування допитана потерпіла ОСОБА_5 , яка пояснила, що 03.10.2017 Ленінським районним судом м.Харкова на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт, але незважаючи на це державний реєстратор Зміївської міської ради ОСОБА_6 здійснив реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_4 .
Згідно з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.10.2018 державний реєстратор Зміївської міської ради ОСОБА_6 вніс відомості на право власності на житловий будинок загальною площею 192, 4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 .
Встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу і поділ майна.
Відповідач ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом про поділ майна подружжя - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 ; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; квартири за адресою: АДРЕСА_4 , об`єкту незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , а також про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з червня 2005 по 12.11.2005. В ході судового розгляду ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на новостворене майно - об`єкт незавершеного будівництва за адресою: м. Харків, вул. 3вільнення, 10. Ухвалою Ленінського районного суду Харківської області від 03.10.2017 клопотання відповідача задоволено.
В подальшому вказана ухвала 13.11.2017 була доповнена щодо відомостей про дату народження, ідентифікаційного номеру та місця проживання позивача та відповідача.
Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 задоволено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Засл. проф. М.С.Бокаріуса, та провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.
25.06.2019 на адресу суду надійшов висновок судового експерта на виконання вказаної ухвали та 04.07.2019 відновлено провадження у вказаній справі, тобто рішення щодо спірного майна на час проведення реєстраційних дій судом не прийнято.
Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на вказане майно накладено обтяження міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області 16.11.2017, але незважаючи на це державний реєстратор Зміївської міської ради ОСОБА_6 здійснив реєстрацію права власності за ОСОБА_4 .
В подальшому процесуальним керівником в ході досудового розслідування змінено кваліфікацію у вказаному кримінальному правопорушенні на ч. 1 ст. 367 КК України.
Таким чином, реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на житловий будинок,розміщений за адресою: АДРЕСА_1 була здійснена із порушенням вимог чинного законодавства.
ОСОБА_5 надала заяву, в якій на задоволенні клопотання наполягала, просила розгляд справи проводити за її відсутності, без фіксування судового засідання технічними засобами.
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 надіслав до канцелярії суду про відкладення розгляду клопотання.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

З копій витягів з кримінального провадження №0000177 вбачається, що 13.06.2019 до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України, яке виявилося у наступному: до Харківської місцевої прокуратури № 2 надійшла заява ОСОБА_5 про те, що державний реєстратор Зміївської міської ради ОСОБА_6 здійснив режєстрацію права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 (а. п. 8, 25).

За даними інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.08.2019 житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора ОСОБА_6 від 26.10.2018 (а. п. 5-7).

Постановою прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 від 19.07.2019 встановлено підслідність по кримінальному провадженню №0000177 за СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області (а.п. 23-24)

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Положеннями статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 є річчю, право власності на яку перейшло від власника ОСОБА_5 до ОСОБА_4 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Виходячи з цього, збереження як самого житлового будинку, так і існуючої реєстрації права власності на нього за ОСОБА_4 , має доказове значення у даному кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення їх збереження.

Крім того, за вказаних обставин, відчуження вказаного житлового будинку на користь третіх осіб в подальшому може перешкодити вирішенню питання про повернення домоволодіння належному власнику.

На виконання вимог частини 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий у клопотанні та прокурор під час його судового розгляду, довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру належить задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000177 від 13.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Слідчий суддя: