Номер провадження: 11-кп/813/478/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року у кримінальному провадженні №0002854 внесеному до ЄРДР 13.05.2015 року, відносно
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, громадянина України, має середню освіту, є приватним підприємцем, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 289; ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чулаківка Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, до затримання працював без укладення трудового договору, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 289; ч. 1 ст. 263 КК України,
установив

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 289; ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.06.2018 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_10 , - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_14 задоволено та вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року у кримінальному провадженні №0002854 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - змінено.

Абзац сьомий резолютивної частини вироку викладено в наступній редакції:

«На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахувати засудженим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у строк відбування основного покарання, строк попереднього ув`язнення з 14.05.2015 року по 12 червня .2018 року, тобто по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

В іншій частині вирок залишено без змін.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
03.08.2018 року засуджений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в який не погоджується з вироком районного суду та просить його скасувати.
Крім того, апеляційна скарга засудженого містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, мотивуючи тим, що копію оскаржуваного рішення він не отримував, та відповідно за отримання будь-яких рішень розписок не писав.
На підставі цього, вважає, що ним строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача; засудженого та його захисників, які вважали за необхідне задовольнити клопотання засудженого; прокурора, якій заперечував проти задоволення клопотання; дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.
Окрім того, ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга на вирок суду, подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Частина 3 зазначеної норми передбачає, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Окрім того, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.04.2017 року № 5-440 кс (15) 16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розписка ОСОБА_9 про отримання ним копії оскаржуваного вироку суду першої інстанції від 12.03.2018 року відсутня.
Про неотримання копії вироку засуджений ОСОБА_9 зазначає в своєму клопотанні та наголошував під час судового засідання апеляційного суду.
Однак, апеляційний суд не погоджується з таким твердженням засудженого, враховуючи наступне.
Після проголошення судом 12.03.2018 року оскаржуваного вироку, засуджений ОСОБА_9 отримав його копію, про що була ним написана відповідна розписка.
Цей факт підтверджується актом про вилучення аркушу №188 (том 6) від 10.08.2018 року, у якому зазначено, що з 03.08.2018 року по 10.08.2018 року ОСОБА_9 знайомився з шостим томом матеріалів кримінального провадження, а 10.08.2018 року в ході перевірки цього тому було виявлено вилучення (зникнення) аркушу справи № 188, а саме розписки ОСОБА_9 про отримання ним копії вироку (т.8 а.с. 61).
27.07.2018 року, захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 залучив до своєї заяви про ознайомлення засудженого з матеріалами кримінального провадження копію розписки засудженого про отримання копії оскаржуваного вироку (т. 8, а.с. 9).
Крім того, як зазначалося вище, вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 12.06.2018 року переглядався апеляційним судом Одеської області. При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_9 та його захисники були присутніми в судовому засіданні апеляційного суду, мали змогу подавати клопотання, у тому числі і щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та отримання копій процесуальних документів, зокрема копії оскаржуваного вироку, що ані засудженим ані його захисниками зроблено не було.

В свою чергу, апеляційна скарга засудженим ОСОБА_15 подана лише 03.08.2018 року (т. 8 а.с. 11), тобто після спливу майже п`яти місяців з моменту проголошення та отримання ним копії оскаржуваного вироку суду.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, засуджений ОСОБА_9 не скористався передбаченими для нього нормами КПК України правами та обов`язками, зокрема, не реалізував вчасно з його вини своє право на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Інших доказів, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, матеріали провадження не містять.
Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_9 про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом із додатками підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст. 24, 117, 370, 395, 399, 405, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року у кримінальному провадженні №0002854 внесеному до ЄРДР 13.05.2015 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених зап.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 289; ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16