Провадження №11-кп/824/1021/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю:
прокурора ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0010299 по обвинуваченню ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному №0010299 по обвинуваченню ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутнє формулювання обвинувачення з посилання на фактичні обставини, а саме не вказано, які саме дії вчинив ОСОБА_13 під час оперативної закупки наркотичних засобів та в чому саме полягає попередня змова ОСОБА_13 з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Не визначено ролі та дії кожного з співучасників в інкримінованому вказаним особам злочину, що є обов`язковим при кваліфікації дій осіб згідно з такими обставинами.
Допущені порушення, на думку суду, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору.
Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на новий розгляд із стадії підготовчого судового засідання.
На думку прокурора обвинувальний акт у кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Зазначає, що даний обвинувальний акт вже повертався до Київської місцевої прокуратури №1, після чого прокурором були усунуті недоліки, які зазначались в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015, 18.10.2017 та 22.01.2018 та в подальшому зазначений обвинувальний акт було повторно направлено до Дніпровського районного суду м. Києва. Таким чином прокурором було виконані всі вимоги ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинувачених та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про існування підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.
На думку колегії, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства.

Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору тим, що він не містить у собі належним чином сформульованого, зрозумілого обвинувачення, фактичні обставини викладені поверхнево, не конкретно і не містять обставин, що підлягають доказуванню.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком, вважаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору передчасним, оскільки обвинувачення, сформульовано відповідно вимогам п. 5 ст. 291 КК України та містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію та чітке формулювання обвинувачення, в якому зазначено про всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не містить в собі конкретизації дій ОСОБА_13 під час оперативної закупки наркотичних засобів та в чому саме полягає попередня змова ОСОБА_13 з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Ця обставина, розцінюється судом першої інстанції як порушення прав обвинуваченого на захист та є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального Закону.
На думку колегії, ці доводи не можуть розглядатись як підстава для повернення обвинувального акту, оскільки всі дані зазначені безпосередньо в формулюванні обвинувачення, в якому детально розкрито склад злочину, без посередньо суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона інкримінованого кримінального правопорушення. Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.
Приписами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до оцінки обвинувачення, що є предметом судового розгляду.
Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню. Тому посилання суду на неконкретність висунутого ОСОБА_13 обвинувачення через відсутність конкретизації його діянь, не може бути безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки цим самим суд на стадії підготовчого судового засідання фактично вдався до оцінки висунутого обвинувачення, що має здійснюватися під час судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції, на думку колегії, суперечить матеріалам провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає положенню ст. 291 КПУ України і підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0010299 по обвинуваченню ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України повернуто прокурору скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: