Справа № 525/1710/18
Провадження № 1-кп/541/102/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження №0000384 від 04.12.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шамраївка Решетилівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2018 року близько 11 год. 30 хв., правомірно перебуваючи у приміщенні житлового будинку потерпілого ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 під дією раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання зі столу у кімнаті будинку викрав пенсійну картку АТ «Ощад банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .Після чого в період часу з 12 год. 10 хв. по 12 год. 25 хв. 27 листопада 2018 року з викраденої пенсійної картки потерпілого, використовуючи банкомат ПАТ «Полтава-Банк», який розташований на фасаді магазину «Наш Маркет» в селі Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області викрав грошові кошти в сумі 1250 грн., що належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим довів свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1250 грн.

Повторно, ОСОБА_3 , 29 листопада 2018 року близько 10 год., правомірно перебуваючи у приміщенні житлового будинку потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , під дією раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання зі столу у кімнаті будинку викрав пенсійну картку АТ «Ощад банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 . З метою доведення свого злочинного наміру до кінця в період з 10 год. 27 хв. до 10 год. 33 хв. 29 листопада 2018 року з викраденої пенсійної картки потерпілого, використовуючи банкомат ПАТ «Полтава-Банк», який розташований на фасаді магазину «Наш Маркет» в селі Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області викрав гроші в сумі 1000 грн., що належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим довів свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків загальну суму 1000 грн.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.185 та ч. 2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

27 грудня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому, в сумі 2250 грн. 00 коп., яка на день підписання угоди відшкодована обвинуваченим потерпілому в повному обсязі та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки. Остаточне покарання за ст.70 КК України визначити у виді позбавлення волі строком 2 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 грудня 2018 року про примирення між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ст. 185 ч. 1 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання 2 (два) роки позбавлення волі .

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Речовий доказ: оптичний носій інформації DVD+R диск залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000384 яке знаходиться у Великобагачанському відділі Миргородської місцевої прокуратури.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1