ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3053/19
Провадження № 1-кс/362/1056/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
26.05.2019 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що за не встановлених в ході досудового розслідування обставинах ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), вступив в злочинну змову з трьома невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою спільного вчинення розбійного нападу.

03.05.2019 року приблизно о 03:00 год. ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), спільно з трьома невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, через паркан проникли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), спільно з трьома невстановленими особами, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, шляхом пошкодження рами метало-пластикового вікна, проникли до середини житлового будинку, та зайшли до кімнати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в цей час відпочивали в ліжку.

Далі, ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) та троє невстановлених осіб, за допомогою пластикових хомутів та липкої стрічки зв`язали руки та ноги потерпілим, і погрожуючи застосуванням фізичного насильства та предметом ззовні схожим на пістолет, почали вимагати грошові кошти.

Після чого, двоє із невстановлених осіб, спільно з ОСОБА_9 , спустились до підвального приміщення будинку, звідки з сейфу заволоділи грошовими коштами в сумі 40 000 доларів США та 20 000 євро. ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) та інша невстановлена особа знаходилось у спальні спільно з ОСОБА_10 , яка була зв`язана. Далі, двоє невстановлених осіб із підвалу спільно з ОСОБА_9 піднялися до спальні, де залишили потерпілих, а самі розпочали шукати цінні речі.

Невдовзі ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) спільно з трьома невстановленими в ході досудового розслідування особами, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальної шкоди.

Слідчий у клопотанні вказав, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне підозрюваний не має постійного місця роботи, законного джерела доходів, та постійного місця проживання на території України, не одружений, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини вчиненого ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) злочину, існує реальний ризик залишення ним території Васильківського району з метою переховуватися від органів розслідування та суду, в будь-який час, задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) може незаконно впливати на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно зазначити наступне, кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в додатковому допиті потерпілих. Враховуючи, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) достовірно відоме місце проживання потерпілих, ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) може незаконно впливати на них з метою зміни їх показів.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), вчинив особливо тяжкий злочин, з корисливою метою, тобто вказані дії стали для ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) єдиним джерелом доходів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) є неможливим, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) може незаконно впливати на потерпілих в даному кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки особисто знає осіб, з якими вчиняв протиправні дії, знає місця їхнього проживання та контактні номери телефонів. Також ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) може впливати на потерпілих в кримінальному провадженні шляхом залякування останніх. Окрім цього ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) немає постійного місця роботи, законного джерела доходів та постійного місця проживання на території України, не одружений, проживає не за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами та дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання.

Слідчим в клопотанні вказано, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та може незаконно впливати на свідків, потерпілих адресу яких він знає, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий підтримав заявлене клопотання, вказуючи на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Потерпілий ОСОБА_9 просив клопотання задовольнити, оскільки він боїться за свою родину, оскільки особи, які ще причетні до вказаного кримінального правопорушення ні затриманні. Тому він вимушений звертатися до правоохоронних органів за захистом його родини. Особу підозрюваного, яка причетна до вказаного злочину він впізнав, як і впізнав викрадений в нього годинник, який знайдений у підозрюваного.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити, оскільки він приїхав до України, як турист ще в березні 2019 року, проживав в Києві в різних готелях. Чому його незаконно затримали йому не відомо, злочин, якій йому інкримінують він не вчиняв. Просив звернутися до посольства Грузії за його захистом, оскільки його незаконно затримала та застосовували фізичну силу.

Захисник підозрюваного ОСОБА_11 ) ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, оскільки кримінальне провадження щодо його підзахисного сфальсифіковано для того щоб поставити галочку бо потерпілим є народний депутат України. Підозра є необґрунтованою ні чим не підтвердженою. Стороною обвинувачення не надано жодного письмового доказу щодо вчинення саме його підзахисним вказаного злочину, а у сторони захисту є докази, які він на даний час надати суду не може, що його підозрюваний в момент вчинення злочину взагалі перебував в іншому місці. Також відсутні докази того, що його підзахисний може впливати на свідків та потерпілих, оскільки він не володіє українською мовою, як і російською. Крім того, відсутні письмові докази щодо того, що його підзахисний може переховуватися від досудового слідства та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000567 від 03.05.2019 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захисникам копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захисникам 26.05.2019 року, о 13 год. 34 хв., та о 14 год. 20 хв. приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими 03.05.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень(а.с. 5).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.05.2019 р., 24.05.2019 року, о 09 годині 45 хвилин, (фактичний час затримання) за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Романків в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 присутності захисника ОСОБА_12 та перекладача ОСОБА_7 (а.с.28-29).

24.05.2019 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень в присутності захисника ОСОБА_12 та перекладача ОСОБА_7 (а.с.30).

Відповідно до копії паспорта підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Грузії, м. MESTIA (а.с. 27).

Згідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26 травня 2019 року, який проводився в присутності захисника та перекладача, потерпілий впізнав під №1 особу, яка вчинила розбійний напад 03.05.2019 року.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числінаявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 187 КК України - позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна; його вік, стан здоров`я; те, що він громадянин Республіки Грузія, не має постійного місця проживання на території України, немає постійного місця роботи, законного джерела доходів, неодружений, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами на території України, зі слів підозрюваного приїхавши тимчасово на територію України, яку хотів найближчий час покинути та повернутися до Грузії, доказів в спростування вказаного захисником слідчому судді надано не було, а тому приходить до висновку про доведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує, що підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки не має постійного місця проживання на території України, оскільки є громадянином Республіки Грузія, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки знає їх місце проживання, а також продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки інші причетні особи до вказаного кримінального правопорушення органом досудового слідства не встановленні та не затриманні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає про відсутність підстав для визначення розміру застави підозрюваному у даному кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинений із погрозою застосування насильства.

Пунктом 7 статті 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою статті 206 КПК України, незалежно від наявності заяви особи, якщо відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання, а само щодо перевірки дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України у випадках затримання особи, про що наголошується в пункті 1 Листа від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник вказав, що працівниками поліції під час затримання було застосовано до нього фізичну силу від, яких він отримав тілесні ушкодження чим, були суттєво порушені вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та ч. 4 ст. 208 КПК України, а тому слідчий суддя зобов`язаний відповідно до вимог ч. 6 ст. 206 КПК України доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, зазначених в судовому засіданні підозрюваним та його захисником, а саме щодо застосування насильства щодо ОСОБА_6 під час затримання, а також повідомити посольство Грузії в Україні про затримання їх громадянина.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176,177, 178, 183, 184, 193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Местія (Mestia) Местійського р-ну, Республіки Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, що має не повну середню освіту, без постійного місця проживання на території України, запобіжний захід у вигляді триманні під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 22 липня 2019 року включно.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.
Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 206 КПК України зобов`язати прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 провести відповідно до вимог КПК України перевірку дотримання уповноваженим органом, а саме: Васильківським ВП ГУНП в Київській області вимог статей 207-213 КПК України щодо застосування насильства щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 під час затримання.

Зобов`язати слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , повідомити посольство Грузії в Україні про обрання міри запобіжного заходу взяття під варту щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії.
Строк дії ухвали шістдесят днів з моменту затримання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14