Справа № 172/953/17
Провадження № 1-кп/191/259/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 13.08.2017 року відносно:
ОСОБА_3 , який народився у 1969 році серпні місяці 20 дня в с. Павлівка Васильківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого робітником з благоустрою у Васильківській селищній раді Васильківського району, розлученого, який є учасником бойових дій, громадянина України, українця, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю в судовому розгляді:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 13 серпня 2017 року, близько 09.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до території домоволодіння колишньої дружини ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою примиритися. ОСОБА_6 запросила до себе у будинок ОСОБА_3 , в ході бесіди між потерпілою та ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 користуючись своєю перевагою у силі, бажаючи нанести тілесні ушкодження потерпілій, перебуваючи в положенні стоячи обличчям до обличчя, взяв ніж в праву руку, який лежав на столі в кухні та наніс потерпілій один удар ножем під праву молочну залозу. Після чого, ОСОБА_3 скориставшись тим, що потерпіла ослабла, наніс ОСОБА_6 , ще один удар ножем в грудну клітину.

У потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колюче-різаного поранення черевної порожнини /колюче - різана рана на передній черевній стінці, що проникає у черевну порожнину: дані із медичної документації/, стан після операції від 13.08.2017 року лапаротомія - ревізія органів черевної порожнини, дренування черевної порожнини. Колюче-різаного поранення грудної клітини /рана у ділянці нижньо-внутрішнього квадранту правої молочної залози, що не проникає у грудну клітину/ стан після операції - хірургічна обробка рани - ушивання/. Такі тілесні ушкодження утворилися від дії колюче-ріжучого предмету, що володів колючо-ріжучими властивостями.

Рана на передній черевній стінці, що проникає у черевну порожнину відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення.

Рана на грудній клітині, що не проникає у грудну клітину по своєму характеру відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в пред`явленому обвинуваченні при зазначених вище обставинах визнав повністю, пояснив, що прийшов до потерпілої з метою примиритися, алеперебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час з`ясування стосунків, він взяв на кухні кухонний ніж та наніс їй два удари у область грудної клітини. Зазначив, що не пам`ятає як, це сталося оскільки, вже були випадки, коли він у стані алкогольного сп`яніння не пам`ятав своїх дій.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, просить суд, застосувати до обвинуваченого вид покарання не пов`язаний з реальним позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 13 серпня 2017 року до неї прийшов її колишній чоловік ОСОБА_3 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, який запропонував примиритись, але вона відмовила. Після їхньої розмови, вона пішла у кімнату, а ОСОБА_3 пішов до кухні. Повернувшись з кухні, ОСОБА_3 наніс їй удар в область грудної клітини. До обвинуваченого вона немає матеріальних претензій, просить суд застосувати до обвинуваченого вид покарання не пов`язаний з реальним позбавленням волі. Цивільний позов у справі не заявляла.
Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого злочину також підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 2 а. с. 1,2);
- проколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 13. 08. 2017 року (т. 2 а. с. 7);
- протоколом огляду місця події від 13.08.2017 року з фототаблицею до нього, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено металеве лезо, пластикова рукоятка, вирізаний з полу лінолеум на якому є РБК (т. 2 а.с. 9-13);
- постановою про визначення речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 14.08.2017 року ( т.2 а.с.14).
- проколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 18. 08. 2017 року (т. 2 а. с. 16);
- висновком експерта № 109-2017- КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» від 21.08.2017 року, згідно якого встановлено, що у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колюче-різаного поранення черевної порожнини /колюче - різана рана на передній черевній стінці, що проникає у черевну порожнину: дані із медичної документації/, стан після операції від 13.08.2017 року лапаротомія - ревізія органів черевної порожнини, дренування черевної порожнини. Колюче-різаного поранення грудної клітини /рана у ділянці нижньо-внутрішнього квадранту правої молочної залози, що не проникає у грудну клітину/ стан після операції - хірургічна обробка рани - ушивання/. Такі тілесні ушкодження утворилися від дії колюче-ріжучого предмету, що володів колючо-ріжучими властивостями. Рана на передній черевній стінці, що проникає у черевну порожнину відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення. Рана на грудній клітині, що не проникає у грудну клітину по своєму характеру відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (т.2 а.с.22-24).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.08.2017 року з фототаблицею до нього за участю ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 25-27);
- висновком експерта № 119/109-2017р./ «Е» дод. КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» від 16.01.2017 року, згідно якого встановлено, що локалізація, характер травмуючого предмету та кількість травмуючи дій, вказаних під час слідчого експерименту за участю потерпілою ОСОБА_6 не суперечать виявленим при експертизі у потерпілої ОСОБА_6 ( т.2 а.с.29-30).
Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені, посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що є небезпечне для життя в момент заподіяння, за вчинення якого передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винуватого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, працюючого, у вчиненому злочині розкаюється.
Обставини, що пом`якшують покарання, згідно вимого ст. 66 КК України, визнано судом щире каяття.
Обставина, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі, після набрання вироком законної сили, а саме: металеве лезо від ножа, пластмасову рукоятку чорного кольору від ножа, вирізаний з полу лінолеум на якому є РБК, які зберігаються в Васильківському ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1