У Х В А Л А
по скарзі на невнесення заяви про злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань

18.09.2019 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
заступника начальника СВ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 3 Жмеринського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні заяви про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 11 вересня 2019 року звернувся зі скаргою до Жмеринського міськрайонного суду на бездіяльність заступника начальника слідчого відділення (далі СВ) Жмеринського відділу поліції (далі ВП) ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
Скарга мотивована тим, що заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 направив заяву про злочин ОСОБА_3 до Жмеринського ВП, і 6 вересня 2019 року ОСОБА_3 від заступника начальника СВ отримав відповідь про розгляд його заяви в порядку Закону України «Про звернення громадян», що прямо суперечить статті 12 даного Закону про заборону розгляду заяв про злочин на підставі цього Закону.
У судовому засіданні особа, яка подала скаргу, уточнює, що в даному випадку йдеться про його заяву про злочини, скоєні його колишньою дружиною ОСОБА_6 26 лютого 2016 року, коли вона вчинила хуліганство, тобто злочин, передбачений статтею 296 КК України, а також незаконне проникнення до його житла (стаття 162 КК України). Однак вироком суду саме він був засуджений за частиною першою статті 125 КК України за події того дня.
Після цих уточнень слідчий суддя витребував з Жмеринського ВП матеріали розгляду цієї заяви.
ОСОБА_3 після отримання цих матеріалів у судовому засіданні пояснює, що ОСОБА_6 26 лютого 2016 року незаконно проникнула до його помешкання, на яке вона не мала права, вчинила хуліганські дії відносно нього. Суд, який розглядав кримінальне провадження відносно нього за частиною першою статті 125 КК України, не досліджував ці обставини. Він 16 серпня 2019 року звернувся до Жмеринської місцевої прокуратури з заявою про злочини, передбачені статтями 296 та 162 КК України, вчинені його колишньою дружиною ОСОБА_6 . Прокурор направив його звернення до Жмеринського ВП для його розгляду по суті в межах визначеної компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Однак заступник начальника СВ ОСОБА_4 не вніс його заяву про злочин до ЄРДР, а розглянув її в порядку Закону України «Про звернення громадян», стаття 12 якого прямо забороняє такий розгляд. Просить зобов`язати СВ Жмеринського ВП внести до ЄРДР його заяву про злочини, передбачені статтями 296 та 162 КК України, вчинені ОСОБА_6 26 лютого 2016 року. Водночас пояснює, що йому байдуже, як буде розглянута його скарга. Якщо йому слідчий суддя відмовить, він виправить скаргу і знову подасть її до суду. Для нього це розвага, яка офіційно має назву порушення його права на справедливий судовий розгляд, а для суддів це робота.
Заступник начальника СВ Жмеринського ВП ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу не визнає. Пояснює, що звернення ОСОБА_3 після його надходження з прокуратури було зареєстроване 23 серпня 2019 року у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Відповідно до вимог частини п`ятої статті 214 КПК України до ЄРДР вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, а тільки ті з них, які містять достовірні дані про вчинення злочину. Звернення ОСОБА_3 не відповідало цим вимогам, незалежно від того, як він його назвав. Приймаючи таке рішення, ним було також враховано, що відносно ОСОБА_6 було кримінальне провадження за частиною першою статті 162 КК України по цьому ж факту, яке в теперішній час закрите, ухвала слідчого судді про законність постанови про закриття підтверджена апеляційним судом. Крім цього, ОСОБА_3 недавно звертався до слідчого судді зі скаргою на невнесення Жмеринською місцевою прокуратурою до ЄРДР його заяви про злочини, передбачені статтями 296 та 162 КК України, вчинені його колишньою дружиною ОСОБА_6 . Слідчий суддя відмовив у задоволенні цієї скарги, його рішення набрало законної сили. Просить відмовити у задовленні скарги.
Заслухавши особу, яка подала скаргу ОСОБА_3 та заступника начальника СВ Жмеринського ВП ОСОБА_4 , дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, а також матеріали звернення ОСОБА_3 від 16 серпня 2019 року, витребувані із Жмеринського ВП, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
При дослідженні матеріалів, витребуваних з Жмеринського ВП, слідчим суддею установлено, що 16 серпня 2019 ОСОБА_3 до Жмеринської місцевої прокуратури подано заяву, як він вказав, про вчинений злочин, в якому він просив порушити кримінальну справу та внести її до ЄРДР відносно ОСОБА_6 за статтею 296 КК України (хуліганство) та статтею 162 КК України (порушення недоторканості житла). Як додаток до своєї заяви надав ксерокопії : заяви ОСОБА_6 від 26 лютого 2016 року про надання дозволу працівникам поліції у зв`язку з вчиненням відносно неї та її сина злочину її колишнім чоловіком ОСОБА_3 провести огляд будинку АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована; ухвали від 25 жовтня 2018 року Жмеринського міськрайонного суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами; ухвали Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2019 року про скасування ухвали слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 31 травня 2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження; талон та довідку з паспортного відділу від 10 червня 2016 року про зняття ОСОБА_6 з реєстрації 20 січня 2016 року; клопотання ОСОБА_6 про призначення ОСОБА_3 психіатричної експертизи, де, зокрема, вказано що бувший чоловік ОСОБА_3 почав перешкоджати її та сину зайти в будинок, нецензурно лаявся, погрожував розправою; протоколу огляду місця події від 26 лютого 2016 року, де було вказано про розламані меблі; відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого, на думку ОСОБА_3 , видно, що ОСОБА_6 станом на 26 лютого 2016 року не була власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; витягу з ЄРДР про реєстрацію 12 серпня 2018 року заяви ОСОБА_3 про злочин, передбачений частиною першою статті 162 КК України, вчинений ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; постанови слідчого від 15 лютого 2018 року про закриття цього кримінального провадження.
Заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури 19 серпня 2019 року направив за належністю це звернення ОСОБА_3 для його розгляду по суті в межах визначеної компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства начальнику Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Згідно з матеріалами перевірки звернення ОСОБА_3 , 17 вересня 2019 року заступником начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 було складено довідку про результати розгляду цього звернення, де зазначено, що заява ОСОБА_3 після надходження її з Жмеринської місцевої прокуратури була зареєстрована в ІТС «Інформаційний портал НПУ» (Журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події) за № 5967 від 23 серпня 2019 року. За своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за викладених заявником обставин. У зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, та неможливістю у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали звернення ОСОБА_3 зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення від 23 серпня 2019 року за № 5972 для подальшого їх розгляду згідно з Законом України «Про звернення громадян» або в порядку, визначеним Кодексом України про адміністративні правопорушення. Вказане звернення ОСОБА_3 разом із додатками було направлено начальнику Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_8 для їх розгляду у вищевказаному порядку.
Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до положень статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з частиною п`ятою статті 214 КПК України в ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до частини першої статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Системний аналіз вказаних положень закону дає підстави стверджувати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних не має, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Особисті міркування та припущення заявника щодо вчинення, на його думку, злочинів, не є підставою для реєстрації таких відомостей в ЄРДР.
Слідчий суддя враховує те, що вимоги щодо змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що підлягає внесенню до ЄРДР, передбачені у частині п`ятій статті 214 КПК України та конкретизовані у підрозділі другому розділу першого «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 липня 2012 року №69, зокрема: внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви, а заяви та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, зміст яких відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. Такі повідомлення, відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, повинні містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з інших джерел.
Положення частин 4, 5 статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з частиною першою статті 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину є невід`ємною складовою заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту поданої скарги в діях ОСОБА_6 не вбачається складу злочинів, передбачених статтями 296 та 162 КК України. Наразі видно намагання ОСОБА_3 шляхом відкриття кримінальних проваджень відносно ОСОБА_6 , (яка була потерпілою по кримінальному провадженню, по якому він визнаний винним та засуджений 4 жовтня 2016 року за частиною першою статті 125 КК України до штрафу), переглянути і скасувати цей вирок, законність якого підтверджена рішенням вищестоящого суду.
При дослідженні ухвали слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 4 вересня 2019 року, яка набрала законної сили, установлено, що ОСОБА_3 звертався зі скаргою на бездіяльність заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5 щодо невнесення заяви про злочин до ЄРДР. В цій ухвалі слідчий суддя піддав аналізу скаргу ОСОБА_3 і зробив висновок про відсутність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочинів, посилаючись на КПК України, Положення про порядок ведення ЄРДР та практику Європейського суду з прав людини. Тобто, законність невнесення цієї ж заяви ОСОБА_3 до ЄРДР була вже предметом судового контролю та дослідження.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року, не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.
Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами.
Однак така заборона і не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.
В даному ж випадку, на думку слідчого судді, неодноразові звернення ОСОБА_3 до прокурора та поліції з заявами про злочини його колишньої дружини, до слідчого судді зі скаргами на бездіяльність прокурора та слідчого свідчать про здійснення свого права з виключною метою заподіяти шкоду іншій особі.
Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про, зокрема, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ Жмеринського ВП прокурора в порядку статті 303 КПК України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, слід відмовити.
Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні заяви про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_9