Справа № 460/3751/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1031/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак, Каланчацького району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року про продовження строку тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_7
захисника-адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6

встановила:

вищевказаною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.10.2019 включно.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про продовження строку тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає про відсутність будь-яких обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КК України, оскільки прокурором не доведено обставини, які виправдовують подальше тримання його під вартою. Покликається на те, що є взірцевим військовослужбовцем, який гідно та сумлінно захищав цілісність та суверенітет держави, перебуваючи з 2014 по 2017 рік на сході України.

Окрім того зазначає, що кримінальне правопорушення не вчиняв.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КК України).

У рішенні Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 року у справі № 3-208/2018(2402/18) щодо ОСОБА_9 зазначено, що положення частини 2 статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Згідно ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу, як зазначено в ч.2 ст.331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження №460/3751/17, в провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження №0000084 від 18.04.2017 відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 11.02.2019 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10.04.2019, який ухвалами від 08.04.2019, 03.06.2019, 18.07.2019, 30.08.2019 продовжено до 04.06.2019, 31.07.2019, 13.09.2019 та до 25.10.2019 відповідно.

На думку апеляційного суду, місцевий суд, задовольняючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 врахував, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання його під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про його особу, та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків.

Крім цього судом правильно враховано ризик того, що обвинувачений є військовослужбовцем, який має спеціальні звання щодо поводження зі зброєю та будучи ознайомлений з методами переховування може безперешкодно переховуватися від суду.

Правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою (як про це просить апелянт) колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала колегії суддів суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі не встановлено, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 25.10.2019 включно, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4