н/п 1-кп/953/1222/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_13

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.06.2019 року за № 0002849 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурти Кагарлицького району Київської області, громадянина України, одруженого, працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, громадянки України, одруженої, працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_3
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Змиїв Харківської області, громадянки України, одруженої, працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої: АДРЕСА_4
з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду 22.11.2019 року надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню №0002849 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.2 ст. 314 КПК України, перешкод для призначення судового розгляду немає, підсудність розгляду справи визначена правильно, клопотань щодо міри запобіжного заходу не заявив.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора та просив призначити справу до судового розгляду по суті, підсудність не оспорював, клопотань не заявив.

Обвинувачені просили вирішити питання можливості призначення справи до розгляду на розсуд суду, інших клопотань не заявили.

При цьому, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що під час досудового розслідування були порушені їх права на захист, у зв*язку з чим вони писали скарги на дії слідчого, однак ніякої реакції не було.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_12 вважали можливим призначити справу до судового розгляду, ніяких клопотань до суду не подали.

Захисники обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засіданні вказували, що слідчим, який проводив досудове слідство були грубо порушені права на захист відносно їх підзахисних, а саме, що виконання вимог ст. 290 КПК України з обвинуваченими проводилось за відсутністю захисника, якого не допустили до кабінету слідчого, у зв*язку з чим були подані скарги.

Також, в судовому засіданні адвокат ОСОБА_10 повідомив суд, що не всі матеріали досудового розслідування були відкриті стороні захисту, про що ним також було написано заяву та не був допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 .

Адвокатом ОСОБА_11 заявлено клопотання про витребування з медичних установ документації щодо стану здоров*я потерпілих, яка не була відкрита стороні захисту та за якою була проведена експертиза.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Вимогами ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право, крім іншого, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимог ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов*язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом*якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду, який відповідно ч. 1 ст. 337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються ст. 291 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого обвинувального акта.

Із обвинувального акту, наданого до суду вбачається, що прокурор, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченими кримінального правопорушення, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що обвинувачені вчинили інкриміновані їм злочини, що є безпідставним і недопустимим. При складанні обвинувального акту, з урахуванням принципу, визначеного ст. 17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Вказівка ж в обвинувальному акті на те, що обвинувачені вчинили злочини є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст. 6, 129 Конституції України, п. 2 ст. 311 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Також, судом надана оцінка та приймаються до уваги доводи захисників щодо порушення права на захист обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час досудового розслідування?не допит в якості підозрюваного та при ознайомленні обвинувачених з матеріалами справи без присутності захисників.

Так, в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником було повідомлено, що ОСОБА_5 не був допитаний в якості обвинуваченого під час досудового слідства та надавались матеріали в порядку вимог ст. 290 КПК України без присутності адвоката, який був слідчим виштовханий з кабінету.

Судом встановлено, що дійсно з матеріалів, які надані до обвинувального акту вбачається, що виконання вимог ст. 290 КПК України (а.с.51) проводилось з обвинуваченим ОСОБА_5 за відсутності адвоката і згідно приписки від 31.10.2019 року ОСОБА_5 стверджує про порушення його права на захист та неповне ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

В подальшому, 05.11.2019 року при ознайомленні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 стверджує про відсутність всіх матеріалів досудового розслідування та неповне ознайомлення в порядку вимог ст. 290 КПК України. (а.с. 62).

Крім того, суд звертає увагу на вимоги ч.12 ст. 290 КПК України, які вказують, що якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статі, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні також повідомила, що на неї слідчим вчинявся тиск, оскільки той зачиняв її в кабінеті, і вона не була в повній мірі ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, про що писав її захисник. (а.с. 58).

Крім того, на заяву адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_10 про те, що допит ОСОБА_5 після пред*явлення підозри не проводився, судом перевірений реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 19-20) та суд зазначає, що дійсно така процесуальна дія, як допит підозрюваного ОСОБА_5 в реєстрі відсутній.

Також, суд звертає увагу, що в реєстрі міститься не повна інформація щодо часу проведення деяких процесуальних дій (допит підозрюваних), а враховуючи заяви обвинувачених про тиск на них з боку слідчого є важливим для оцінки всіх обставин справи та з*ясування порушення права на захист під час досудового розслідування.

Всі ці обставини та порушення вимог КПК України свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не відповідає положенням закону, і наявні порушення права на захист під час досудового розслідування, і обвинувачені у даному випадку будуть позбавлені можливості належним чином підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції, в судовому засіданні, та є безумовною підставою для повернення акту прокурору для дооформлення та виконання вимог КПК України з дотриманням права підозрюваних на захист, передбачений чинним законодавством.

Реалізуючи це право, суд наголошує, що на стадії підготовчого провадження не розглядались та не вирішувались питання щодо доведеності вини обвинувачених та достатності зібраних для цього доказів, а також не вирішувалось та не з`ясовувалось наперед питання про кваліфікацію дій обвинувачених. Заяви адвокатів з даного питання не розглядались судом в підготовчому судовому засіданні, оскільки ці обставини є предметом доказування під час судового розгляду.

Суд лише констатував, що для вирішення цих питань в обвинувальному акті відсутні необхідні відомості, наявність яких вимагає КПК України, встановлені порушення права на захист обвинувачених, про які заявлені обвинуваченими в підготовчому судовому засіданні, а тому відповідно до ч.3 ст.314 КПК України суд повертає обвинувальний акт прокурору.

У зв*язку з поверненням акту прокурору суд не розглядає по суті клопотання адвоката ОСОБА_11 про витребування доказів, які не були відкриті стороні захисту, а залишає це питання для вирішення під час належного оформлення обвинувального акту.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002849 від 17.06.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України - повернути прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1