Провадження № 1-кс/752/8035/19
У Х В А Л А

10.08.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_7 ,погоджене прокурором третього відділу процесуального керівнитва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000930 від 19.07.2019 р.,

в с т а н о в и в:

слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором третього відділу процесуального керівнитва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000930 від 19.07.2019 р.

Клопотання обгрунтовано тим, що слідчими другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000930 від 19.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказами прокурора міста Києва № 999 к від 11 травня 2019 року та № 1045 к від 17 травня 2019 року призначено ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на посаду прокурорів Київської місцевої прокуратури №2.
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , працюючи на посаді прокурора Київської місцевої прокуратури № 2, є службовими особами, які займають відповідальне становище.
Так слідством встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений слідством час та місці вступив в попередню змову з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розробили злочинний план направлений на одержання від ОСОБА_10 , який на даний час є директором ТОВ «Лінії контрактів» неправомірної вигоди в сумі 3 000 доларів США за не перешкоджання здійснення останнім господарської діяльності.
З метою реалізації свого злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди, 09.07.2019 на адресу ТОВ «Лінії Контрактів» надійшов запит з Київської місцевої прокуратури №2, за підписом прокурора ОСОБА_6 з вимогою на видачу дозвільних документів щодо діяльності АЗС.
Того ж дня, ОСОБА_10 зателефонував за телефоном вказаним в запиті та зустрівся з прокурором ОСОБА_6 біля приміщення Дарницького районного суду м. Києва.
Так, в ході зустрічі з ОСОБА_6 09.07.2019, перебуваючи біля приміщення Дарницького районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, О. Кошиця, 5а, останній висловив вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів за не перешкоджання здійснення господарської діяльності ТОВ «Лінії Контрактів». При цьому ОСОБА_6 повідомив, що подальше спілкування з приводу передачі йому неправомірної вигоди відбуватиметься за посередництва довіреної особи прокурора - ОСОБА_9 .
На виконання зазначеної вимоги та домовленості, того ж дня ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_10 та запропонував зустрітись для вирішення питання, яке попередньо обговорювалось з прокурором ОСОБА_6 .
09.07.2019 ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_9 біля входу в «Київський зоопарк», за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 32.
Під час вказаної зустрічі, з метою реалізації спільного умислу на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_9 повідомив, що він безпосередньо буде займатись питанням отримання неправомірної вигоди за вирішення щодо не перешкоджання Київської місцевої прокуратурою №2, в особі ОСОБА_6 здійснення господарської діяльності АЗС та висловив вимогу про необхідність передачі грошових коштів в сумі 2000 тисяч наступного дня, однак не вказав в якій валюті.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу та створення умов, за яких ОСОБА_10 був змушений передавати неправомірну вигоду, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 17.07.2019 прибули о 15.30 за адресою; м. Київ, вул. 1 травня, за якою знаходиться модуль АЗГС, яка належить ТОВ «Лінія Контрактів», де останніми складено протокол огляду у кримінальному провадженні №0000176. Після складення протоколу модуль АЗС було опечатано.
Створивши, використовуючи свої повноваження як прокурора, умови, за яких АЗГС, яка належить ТОВ «Лінія Контрактів», перестало працювати, та умови, за яких ОСОБА_10 не мав іншого виходу, як погодитися на передачу раніше обумовленої неправомірної вигоди прокурорам, ОСОБА_6 висунуто повторну вимогу про надання останньому неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США за закриття провадження, та в подальшому організації безперешкодної робити АЗГС.
Продовжуючи свій злочинний умисел, 02.08.2019 під час зустрічі прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 із ОСОБА_10 , ОСОБА_6 уточнив суму та обставини за яких ОСОБА_10 повинен передати останньому грошові кошти в сумі 3000 доларів США, при цьому визначили, що 2000 доларів США ОСОБА_10 має передати через посередника ОСОБА_9 08.08.2019, а решту - 1000 доларів США пізніше, дата і час не обговорена.
Виконуючи вимогу прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_10 08.08.2019 о 19 год. 00 хв. прибув за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрівшись із ОСОБА_9 , передав останньому попередньо домовлену із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США за організацію безперешкодної робити АЗГС, яка належить ТОВ «Лінія Контрактів», при цьому отримавши в замін лист від імені прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про відсутність претензій прокуратури до ТОВ «Лінія Контрактів».
В подальшому прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були затриманні в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.
09.08.2019 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Слідчий, посилаючись на обгрунтованість пред`явленої підозри, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, з метою запобігання наявним ризикам, а саме спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його думку, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В ході судового розгляду прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, посилаючись на обгрунтованість пред`явленої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України у даному кримінальному провадженні. Також прокурор зазначив, що підозрюваний є працівником прокуратури, обізнаний з методами та порядком ведення досудового розслідування, а отже може впливати на свідків та перешкоджати іншим чином проведенню досудового розслідування. Зважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, прокурор просив обрати найтяжчий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативи у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи на необґрунтованість повідомлення про підозру та відсутність доказів на підтвердження ризиків. Крім того, адвокат ОСОБА_4 зазначив про відсутність підстав для затримання його підзахисного на підставі ст..208 КПК України.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000930 від 19.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

08.08.2019 р.. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.08.2019 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Згідно з положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини.
Так у своїх рішеннях у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується: заявою ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду та вручення грошових коштів, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами затримання, протоколами обшуків.

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості даних доказів для підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання в м.Києві, місце роботи, постійний дохід, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_6 одружений, має неповнолітню дитину і його дружина перебуває на обліку з приводу вагітності.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Звертаючись до суду слідчий просить застосувати до підозрюваного. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та іншим шляхом перешкоджати досудовому розслідуванню.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Посилання слідчого в клопотанні на те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, без обґрунтування зазначених тверджень, не можуть бути безумовною підставою для застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, такою підставою не може бути лише тяжкість злочину і його суспільна небезпечність.
В даному випадку слідчий суддя приймає до уваги, що досудове розслідування триває, не вчинені всі необхідні слідчі дії щодо відшукання речей, які можуть бути доказами у справі, а тому, враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, обставини, визначені ст.178 КПК України, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини вчинення даного кримінального правопорушення, відсутність доказів, які б свідчили про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, вважаю, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України надасть можливість запобігти наявним ризикам, забезпечить дієвість кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а крім того не призведе до порушення особистих прав підозрюваного та захистить суспільний інтерес.
Більш м`які запобіжні заходи як особисте зобов`язання, не зможуть забезпечити, на думку слідчого судді, виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, враховуючи наявні ризики, характер вчиненого кримінального правопорушення.

З врахуванням викладених обставин в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і вважаю за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, з визначенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що ОСОБА_6 затриманий за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи, в зв`язку з чим посилання адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання не можуть бути прийняті слідчим суддею.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 184, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівнитва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000930 від 19.07.2019 р. відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000930 від 19.07.2019 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ст.194 КПК України, зобов`язавши:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органів міграційної служби паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 08.10.2019 р.

Ухвалу надіслати до виконання до управління поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя