Справа № 438/30/16
Провадження № 1-в/442/262/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про повернення застави у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

в с т а н о в и в:
Заставодавець ОСОБА_2 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської із заявою про повернення йому застави, внесеної в якості запобіжного заходу по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в зв`язку із закриттям кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК УКраїни.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід повернути, для подання до належного суду наступних підстав.

З матеріалів заяви вбачається, що під час досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000219 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.1.2015 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеннмя розміру застави у розмірі 27 560 грн., яку було внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 19.11.2015 року ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.11.2015 року про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначеннмя розміру застави у розмірі 27 560 грн., скасовано та постановлено нову ухвалу, якою застовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеннмя розміру застави у виді 60 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 82680 грн., яку було внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області.

20.08.2018 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, та призначено йому покарння у виді позбавлення волі строком на 5 ( п"ять ) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних або комунальних підприємствах, установах, організаціях, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно -господарських обов"язків строком на 2 роки, з конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 25.06.2019 року вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2018 року відносно ОСОБА_3 скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі п3 ч.1 ст. 284 КК України у зв"язку з тим, що не встановлено доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Відповідно до п.14 ст. 537 КПК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться: а) про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання; б) про усунення суперечностей і неточностей при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого; в) про усунення описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого тощо.

Очевидно, що під час виконання вироків суд, який їх ухвалив, вправі вирішувати й питання, що виникають внаслідок недоліків вироків, а також питання, що виникли в процесі виконання вироків, зокрема: г) про звільнен/їя з-під варти особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавлецяям волі, якщо підсудний був під вартою, і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу; г) про застосування закону про амністію, якщо його застосування є обов`язковим, і суд при постановленні вироку не обговорив цього питання; д) про зарахування досудового тримання особи під вартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні; є) про поновлення в правах особи, обмежених під час кримінального провадження, якщо таке поновлення не було зроблено судом при ухваленні виправдувального вироку; є) про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо вони не були скасовані судом при ухваленні виправдувального вироку; ж) про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно; з) про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду; и) про заходи піклування про неповнолітніх, непрацездатних і збереження майна засудженого, якщо у вироку немає такого рішення, тощо.

Наведений перелік питань про будь-які сумніви і суперечності, недоліки, допущені судом при ухваленні вироків, а також питань, що виникають в процесі виконання вироків, які належить вирішувати суду під час виконання вироків, не є вичерпним.

Відповідно до ст. 539 КПК України, передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Оскільки Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 25.06.2019 року вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2018 року відносно ОСОБА_3 було скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі п3 ч.1 ст. 284 КК України у зв"язку з тим, що не встановлено доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримання, відтак вирішення питання про повернення застави вирішується Апеляційним судом Львівської області

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, с у д, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про повернення застави у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернути останньому для подання до Апеляційноо суду Львівської області

Ухвала може бути оскаржена впродовж семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1