Справа № 162/635/13-к
Провадження № 1-кп/162/30/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села В`язівне, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, непрацюючого,

у кримінальному провадженні № 0000059 у частині обвинувачення за частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі КК),

встановив:

Обвинуваченим ОСОБА_4 через канцелярію Любешівського районного суду Волинської області 16 липня 2019 року подано клопотання про повернення обвинувального акту.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи працівником правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто в умисному в особистих інтересах та інтересах третіх осіб використанні службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотну шкоду інтересам держави та інтересам окремих громадян, вчинив злочин, передбачений частиною третьою статті 364 КК, а також своїми умисними діями, які виразились в складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, внесенні до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей, вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 366 КК. Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2013 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 КК. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року вирок місцевого суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 10 липня 2018 року вказану ухвалу апеляційного суду в частині виправдання за частиною першою статті 366 КК скасовано, а справу скеровано на новий розгляд в апеляційній інстанції. Таким чином, ОСОБА_4 вважається виправданим за частиною третьої статті 364 КК. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 06 березня 2019 року справу за частиною першою статті 366 КК направлено на новий розгляд у суді першої інстанції. Разом з тим, наявний у справі обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення за частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 КК, тобто у тому числі щодо обвинувачення, за яким ОСОБА_4 виправданий, що є грубим порушенням кримінального процесуального закону.

Крім цього, обвинувачений звертає увагу, що всупереч частині четвертій статті 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суду першої інстанції надано письмові докази фактично до початку нового судового розгляду. За таких обставин вирішення питання про можливу неупередженість суду при розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_4 іншим чином, окрім як повернення обвинувального акту прокурору є неможливим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні клопотання підтримала та додала, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_4 за частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 КК не розділено. Вказана обставина погіршує становище обвинуваченого та порушує його право на ефективний захист, адже не зрозуміло які докази підлягають спростуванню стороною захисту за частиною першою статті 366 КК, а які стосуються обвинувачення за частиною третьою статті 364 КК.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти клопотання заперечив та зазначив, що відповідно до частини другої статті 337 КПК прокурор має право змінити обвинувачення у ході судового розгляду.

Заслухавши сторони, проаналізувавши законодавство, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності із статтею 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності з пунктом 13 частини першої статті 3 КПК обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою статті 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 291 КПК обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складено та затверджено прокурором 29 травня 2013 року за частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 КК. ОСОБА_4 обвинувачено у зловживанні своїм службовим становищем, тобто в умисному в особистих інтересах та інтересах третіх осіб використанні службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотну шкоду інтересам держави та інтересам окремих громадян, а також в службовому підробленні, тобто у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, внесенні до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2013 року ОСОБА_4 виправдано за двома статтями обвинувачення.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 18 грудня 2013 року виправдувальної вирок Любешівського районного суду від 02 жовтня 2013 року скасовано. ОСОБА_4 засуджено за частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 КК.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2014 року вирок Апеляційного суду Волинської області скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за частиною першою статті 366 КК. Провадження за частиною третьою статті 364 КК закрито у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинене особою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2016 року вирок Апеляційного суду Волинської області скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року виправдувальний вирок Любешівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 липня 2018 року ухвалу апеляційного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року в частині виправдання ОСОБА_4 за частиною першою статті 366 КК скасовано і призначено в цій частині новий апеляційний розгляд. Мотивуючи своє рішення щодо обвинувачення ОСОБА_4 за частиною третьою статті 364 КК, Верховний Суд констатував, що ОСОБА_4 в цій частині обвинувачення виправданий, вказане кримінальне правопорушення декриміналізоване, що виключає можливість перегляду ухвали апеляційного інстанції.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 06 березня 2019 року вирок Любешівського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2013 року в частині виправдання ОСОБА_4 за частиною першою статті 366 КК скасовано та призначено в цій частині новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, у суді першої інстанції кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 по суті розглядалось один раз, в апеляції чотири рази, в касації тричі.

Кримінальне провадження складається з шести томів та передано у суд першої інстанції з матеріалами досудового розслідування щодо обвинувачення як за частиною третьою статті 364 КК, так і за частиною першою статті 366 КК.

Суд в цілому погоджується з доводами захисту щодо необхідності повернення обвинувального акту з метою його приведення прокурором у межі обвинувачення, щодо якого не прийнято процесуальне рішення.

За викладених обставин обвинувальний акт від 29 травня 2013 року не в повній мірі відповідає вимогам частини другої статті 291 КПК щодо формулювання обвинувачення, його правової кваліфікації тощо.

З огляду на те, що справа неодноразово переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанцій, повернення обвинувального акту прокурору сприятиме реалізації завдань кримінального провадження.

У цьому контексті також слушними є зауваження захисту про наявність у суду першої інстанції до початку судового розгляду матеріалів досудового розслідування, що згодом може викликати сумніви у неупередженості суду.

Керуючись статтею 314 КПК, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Обвинувальний акт від 29 травня 2013 року у кримінальному провадженні № 0000059 відносно ОСОБА_4 повернути прокурору.

З обвинувальним актом повернути прокурору подані під час попередніх судових розглядів матеріали досудового розслідування.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення через Любешівський районний суд.

Головуючий: суддя ОСОБА_1