Провадження № 11-кп/824/1607/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
« 10 » липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 5 березня 2019 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Ялти, Автономної Республіки Крим, гр.України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України,
в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого за наступних обставин.
Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , відносно якого ухвалою суду від 18.07.2017 р. закрито провадження у зв`язку з його смертю, 31.08.2016 р. приблизно о 23 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились, як тимчасові жителі в приміщенні колишньої адміністративної будівлі ЖЕКу, яке тимчасово, на доброчинних засадах використовується в якості житла для безпритульних, за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними та ОСОБА_11 , виник конфлікт на ґрунті сталих неприязних стосунків, який у подальшому переріс в бійку, під час якої ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 почали наносити численні удари руками і ногами в область голови та тулуба ОСОБА_11 поваливши останнього на підлогу.
Керуючись бажанням помсти, у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 шляхом заподіяння останньому множинних колото-різаних та різаних поранень в різні частини тіла.
Відшукавши у приміщенні ніж, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 повалили ОСОБА_11 на підлогу кімнати після чого, ОСОБА_10 розпочав наносити удари ножем в різні частини тіла ОСОБА_11 .
Впевнившись у досягненні своїх намірів з нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 усвідомлюючи можливість їх подальшого притягнення до кримінальної відповідальності за свої злочинні дії, бажаючи уникнути відповідальності та приховати сліди скоєного ними злочину, залучивши інших осіб, поклали ОСОБА_11 на простирадло та витягли його з приміщення будинку на вулицю де між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , залишили на асфальтному покритті, після чого з метою приховання знаряддя злочину, у невстановлений слідством спосіб, позбавились ножа та направились у напрямку зупинки громадського транспорту біля ТЦ «Квадрат» за адресою:м. Київ, бул. Перова, 36.
Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_10 і ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких під час надання невідкладної медичної допомоги в КМКЛШМД помер.
Згідно висновку експерта №1986/2 від 9.11.2016 р. при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 виявлені ушкодження у вигляді множинних різаних та колото-різаних поранень, які виникли від дії гострого предмету (-ів), який мав ріжучі та колото-ріжучі властивості та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а множинні крововиливи в шкіру та м`які тканини, садна в ділянці голови, синці та садна в ділянці верхніх та лівої нижньої кінцівок, виникли від дії тупого предмету (-ів) з обмеженою поверхнею площині контакту, який не відобразився в ушкодженнях, та мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок множинних колото-різаних поранень тіла, що призвело до розвитку масивної крововтрати.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 5 березня 2019 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та виправдано, оскільки не доведено, що дане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

В апеляційний скарзі прокурор просив вказаний вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт послався на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, вважає що суд безпідставно взяв до уваги показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не були свідками події, не врахував показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є вагомими доказами винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, є логічними, послідовними, тками які узгоджуються між собою, при цьому, судом не було допитано вказаних свідків та не встановлено їх місцезнаходження, чим було допущено неповноту судового розгляду, а також обмежено прокурора у наданні доказів.

Апелянт вважає, що суд обрав вибірковий підхід до оцінки доказів, фактично надавши перевагу показанням обвинувачених та не дав належної оцінки всім дослідженим по справі доказам в їх сукупності відхиливши докази обвинувачення.

Крім того апелянт вказав на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, що в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації на якому зафіксовані засідання від 27.03.2016р., 10.04.2017р., 5.09.2017р., 4.1.2018р., а якість записів судових засідань від 22.05.2017р., 14.11.2017р., 20.12.2017р., 4.03.2017р. є вкрай низькою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_18 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок залишити без змін, провівши частково судове слідство, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення її без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно ст. 94 КПК України.

Крім того, суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Щодо незаконності, на думку прокурора, виправдання ОСОБА_8 , то колегія суддів приходить до таких висновків.
В судовому засіданні ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину не визнав пояснивши, що під час його перебування за адресою по АДРЕСА_3 . де мешкали його знайомі, конфлікт, який переріс у бійку виник між ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , він участі у бійці не приймав, оскільки в той час пішов за цигарками, а повернувшись через 20 хвилин побачив лежачого ОСОБА_21 , біля якого сидів ОСОБА_22 , а ОСОБА_23 , ОСОБА_19 та ОСОБА_24 наносили ОСОБА_25 удари по тілу; за його пропозицією бійка була припинена, а ОСОБА_25 винесли на вулицю та викликали швидку допомогу.
Як на доказивинуватості обвинуваченого ОСОБА_8 орган досудового розслідування послався на : повідомлення 102 від 1.09.2016р.(т.2 а.п.161), згідно якого о 02год.44хв. надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_5 , біля будинку лежить чоловік зі слідами крові; протокол огляду місця події від 01.09.2016р.( т.2 а.п.162-166), згідно якого у приміщенні відділення КМКЛШМД по вул. Братиславська, 3 в м. Києві, знаходяться - мобільний телефон марки «Нокіа», модель 1280, імеі: НОМЕР_1 чорного кольору; мобільний телефон марки «Самсунг», імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора «МТС», № НОМЕР_4 та сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_5 ; бритва електрична марки «Філіпс» разом з дротом; речі - сорочка, синього кольору, порізана, основна частина сорочки забарвлено темно-бурим кольором; чорна футболка порізана, зі слідами рідини бурого кольору; джинсові штани, синього кольору, з плямами бурого кольору; чорні труси; чорні шкарпетки; сандалі, коричневого кольору, з плямами бурого кольору; чорна сумка, в середині якої знаходиться одноразовий станок для гоління, запальничка, вказані речі були поміщенні до пакету, опечатані та скріплені печаткою «Для пакетів»; протокол огляду місця події (трупа) від 01.09.2016 р.( т.2 а.п. 167-174); протокол огляду місця події від 01.09.2016 р. (т.2 а.п.175-179) згідно якого під час огляду місця події за адресою: м.Київ, вул.Стальського,24-а, слідчим на асфальті виявлені плями бурого кольору, з яких зроблено змиви; протокол огляду місця події від 01.09.2016 р. (т.2 а.п.180-183), згідно якого під час огляду приміщення ЖЕКу за адресою: м.Київ, вул.Стальського,24-а було виявлено: при вході з лівої сторони клітчасту сумку з взуттям, мішок білого кольору на якому наявні плями бурого кольору, в якому містяться дві сорочки і рушник з плямами бурого кольору; в кімнаті №1 порушена обстановка, виявлені плями бурого кольору на : деталі від крісла, на правій боковій стороні шафи, на підлозі біля шафи, на стільці, на стіні біля стільця, на джинсовій куртці, яка висить над стільцем, на рушниках, на ящику з речами; у кімнаті №4 на першій полиці серванту виявлено ніж, на лезі якого є плями бурого кольору, на джинсових штанах, які знаходяться під ліжком наявні плями бурого кольору; протокол огляду місця події від 02.09.2016 р.( т.2 а.п. 184-186), згідно якого в період часу з 03 год. 50 хв. до 04 год. 10 хв. слідчим ОСОБА_26 в кабінеті №210 по вул. Червоноткацька, 2 в м.Києві був оглянутий ОСОБА_8 , який на момент огляду одягнений в теніску з візерунком коричневого, жовтого та білого кольорів, брюки бежевого кольору з ременем, чорного кольору, взутий в шкіряні кросівки білого кольору 42 розміру, з надписом «VEER», які забруднені плямами бурого кольору і в яких зі слів ОСОБА_8 він був взутий 01.09.2016 р., під час події, що мала місце по вул. Стальського; протокол пред`явлення трупа для впізнання від 25.10. 2016 р.( т.2 а.п. 195-196), згідно якого ОСОБА_17 на фотознімку трупа чоловіка доставленого до моргу №2 м.Києва 1.09.2016р. впізнав свого знайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол слідчого експерименту від 02.09.2016 р.(т.2 а.п. 243-244), згідно якогосвідок ОСОБА_27 розповів та вказав на місце де було скоєно кримінальне правопорушення, а саме: 31.08.2016 р.за адресою: м.Київ, вул.Стальського,24-а; протокол слідчого експерименту від 01.12.2016 р.( т.2 а.п. 245-247), згідно якого підозрюваний ОСОБА_8 показав місце події, дії присутніх на момент скоєння злочину, зокрема, показав свої дії, їх послідовність щодо подій які стались 31.08.2016 р. за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 24-а; висновок експерта №1986/2 від 09.11.2016 р. (т.2 а.п.197-204), згідно якого смерть ХаріОСОБА_28 ,1958р.н., настала внаслідок множинних колото-різаних поранень тіла, що призвело до розвитку масивної крововтрати, виявлено наступні ушкодження: проникаючі колото-різані рани по передній та задній поверхнях грудної клітки праворуч (рани №№ 3,4 та 13), з відходженням від них ранових каналів, які розповсюджуються в грудну порожнину, за ходом яких ушкоджені верхня та нижня частки правої легені; проникаюча колото-різана рана по задній поверхні грудної клітки ліворуч (рана №14), з відходженням від неї ранового каналу в грудні порожнину; двобічний гемопневмоторакс (наявність повітря та крові загальним об`єктом близько 1200 мл); непоникаючи колото-різані рани (№№5,6) в ділянці правої половини грудної клітки; наскрізне колото-різане поранення правого передпліччя (рани №1 та №2); колото-різана рана шиї ліворуч (рана №11); множинні різані рани правої вушної раковини (рани №№7-10), різана рана лівого ліктя (№12); малокрів`я внутрішніх органів, плями Мінакова, шок 4 ступеня; виявлені ушкодження у вигляді множинних різаних та колото-різаних поранень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; множинні крововиливи в шкіру та м`які тканини, садна - в ділянці голови; синці та садна в ділянці верхніх та лівої нижньої кінцівок, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Різані та колото-різані - виникли від дії гострого предмету (-ів), який мав ріжучі та колото-ріжучі властивості; синці та садна - виникли від дії тупого предмету (-ів) з обмеженою поверхнею площині контакту, який не відобразився в ушкодженнях; всі вищевказані ушкодження виникли не менш ніж 2 години до настання смерті ; акт судово-медичного дослідження /обстеження/ №669 від 08.09.2016р., згідно якого при визначенні групової належності крові трупа невідомого чоловіка приблизно 35-40 років виявлено антиген А (т.2 а.п.205); акт судово-медичного дослідження №260-МК від 04.11.2016р.( т.2 а.п.208-212), згідно якого рани №4 та №3 на передній поверхні грудної клітки справа невідомого чоловіка приблизно 35-40 років є колото-різаними та утвореними від колюче-ріжучоі дії плаского односторонньо-гострого предмета типу клинка ножа, що має обушок П- подібного перетину з добре вираженими ребрами та лезо; будь-яких сторонніх нашарувань та включень, а також металізації сполуками заліза ділянці досліджених ран не знайдено; висновок експерта №378ц від 16.11.2016р.( т.2 а.п. 230-234)згідно якого при судово-цитологічному дослідженні клинка складного ножа (об.1) знайдена кров особи чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_11 ; висновок експерта №529 від 18.11.2016р.( т.2 а.п.217-221), згідно якого на наданій на дослідження гігієнічній паличці зі змивом з асфальтованої ділянки (об.№1), вилученим за адресою; м, Київ, вул. С. Стальського, поблизу буд.№24, виявлена кров людини; при визначенні групової належності в об.№1 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_11 ; висновок експерта №564 від 02.12.2016р.( т.2 а.п. 189-193), згідно якого на наданій на дослідження парі кросівок, вилученій у ОСОБА_8 /об.№№1-9/ виявлена кров людини, при визначенні групової належності в об.№№1-9 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_11 .

Суд 1 інстанції, оцінивши надані докази, дав їм належну оцінку та дійшов вірного висновку про те, що вони є недостатніми для доведеності винуватості вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину.
Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 показав, що 31.08.2016 р. о 21 год. під час його перебування разом з ОСОБА_29 в будинку колишнього ОСОБА_30 розташованого по АДРЕСА_3 , між ОСОБА_11 та ОСОБА_17 і ОСОБА_19 виник конфлікт, який переріс у бійку, в ході якого ОСОБА_23 та ОСОБА_19 наносили ОСОБА_25 удари ногами та руками по тілу, при цьому, ні він, ні ОСОБА_29 участі у бійці не приймали, він лише спостерігав, а ОСОБА_29 в цей час ходив за цигарками, а повернувшись почав розбороняти учасників бійки; після бійки він, ОСОБА_23 та ОСОБА_19 винесли ОСОБА_25 на вулицю та поклали його неподалік від зупинки громадського транспорту, ОСОБА_23 викликав швидку медичну допомогу, а він разом з ОСОБА_29 пішли на зупинку громадського транспорту.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що 31.08.2016 р. приблизно о 02 год. ночі, він, з колегами по роботі, їхали на виклик та проїжджаючи будинки АДРЕСА_6 , на асфальті, неподалік приміщення «Київенерго», побачили закривавленого чоловіка у якого були конвульсії та він був весь у порізах та гематомах.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що він знає обвинувачених, оскільки з ОСОБА_8 вони хороші знайомі, а ОСОБА_10 знає наглядно, оскільки останній у нього декілька днів проживав; влітку 2016 р., в день затримання ОСОБА_22 працівниками поліції, останній був в стані сп`яніння, під очима у нього були синці, зі слів працівників поліції ОСОБА_22 затримали за вбивство людини.

Оцінюючи показання свідків, суд обґрунтовано вказав, що свідки ОСОБА_31 та ОСОБА_32 не були свідками події кримінального правопорушення та їх показання не містять відомостей про причетність ОСОБА_29 до події.

Також, на думку колегії суддів, докази винуватості обвинуваченого на які послався орган досудового розслідування наведені вище, обгрунтовано визнані судом, як недостатні для визнання ОСОБА_29 винним у вчиненні інкримінованого злочину.

Так, судом обґрунтовано зазначено, що протоколи огляду місця події: від 01.09.2016 р. та від 02.09.2016 р. /т.2 а.п. 162-166, 167-174, 180-183, 184-186/, ні самі по собі, ні в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не доводять, оскільки у них зафіксовані лише факти вилучення відповідних речей їх огляд та огляд трупа ОСОБА_11 ; акти судово-медичних досліджень №669 від 08.09.2016 р., №1201 від 13.10.2016 р., №260-МК від 04.11.2016 р., висновок експертів №529 від 18.11.2016 р. /т.2 а.п.205, 208-212, 217-221, 230-234/ містять лише зафіксований факт та характер отриманих ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, факт відношення його крові до відповідної групи А, однак ці дані, навіть у своїй сукупності також не доводять вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Оцінюючи висновок експерта №564 від 02.12.2016 р., згідно якого на наданих на дослідження кросівках /об.№№1-9/, які належать ОСОБА_8 , вилучених при огляді місця події, виявлена кров людини, при визначені групової належності виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_11 /т.2 а.п.189-193/, висновок експерта №378ц від 16.11.2016 р. згідно якого при судово-цитологічному дослідженні клинка складного ножа (об.1) знайдена кров особи чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_11 /т.2 а.п.230-234/, суд 1 інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані висновки не доводять поза розумним сумнівом вини ОСОБА_8 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_8 знаходився на місці вчинення злочину, як до його вчинення, так і після його вчинення, при цьому, як вбачається з протоколу огляду місця події - приміщення колишнього АДРЕСА_4 , було виявлено численні місця та предмети з плямами бурого кольору, що не виключає потрапляння слідів крові на кросівки ОСОБА_29 .

Згідно висновку експерта №1986/2 від 9.11.2016 р. смерть ОСОБА_11 настала внаслідок множинних колото-різаних поранень тіла, які виникли від дії гострого предмету, який мав ріжучі та колото-ріжучі властивості, що призвело до розвитку масивної крововтрати.

Разом з тим, органами досудового розслідування не надано жодного доказу того, що саме ОСОБА_29 загиблому наносилися удари будь-яким гострим предметом.

Оцінюючи протоколи проведення слідчих експериментів від 02.09.2016 р. та від 01.12.2016 р., на думку колегії суддів, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявна в них інформація не містить доказів вини обвинуваченого, а відеозаписи вказаних слідчих дій, стороною обвинувачення, незважаючи на численні обіцянки, до суду надані так і не були.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом не були допитані свідки ОСОБА_33 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , явку яких суд повинен був забезпечити, є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Даний обов`язок закону стороною обвинувачення щодо вказаних свідків виконаний не був; свідки обвинувачення - ОСОБА_33 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 неодноразово викликалися в судові засідання, призначені на 08.08.2017 р., 05.09.2017 р., 02.10.2017 р., 14.11.2017 р., 14.12.2017 р., однак до суду на виклики не з`явилися, у зв`язку з чим до них шість разів застосовувався примусовий привід, який виконано не було.

Ухвалами суду від 28.02.2018 р. та 22.05.2018 р. було доручено Дніпровському управлінню поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві виконати дії, а саме: вжити слідчих (розшукових) дій для встановлення місцезнаходження свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 та забезпечити їх явку в судове засідання, яке також виконано не було.

За таких обставин, судом було вжито всі можливі заходи для забезпечення явки в судове засідання вказаних свідків, в той же час прокурором не була забезпечена явка вказаних свідків обвинувачення.

Тому посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд обмежив прокурора у надані доказів, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд.
Так в ході судового розгляду обґрунтовано встановлено, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, представниками державного обвинувачення, які брали участь у судовому розгляді, не доведена, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України суд дійшов правильного висновку про необхідність ухвалення у даному кримінальному провадженні виправдувального вироку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно визнання ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
До такого висновку колегія суддів прийшла внаслідок аналізу всіх досліджених доказів в їх сукупності, яким судом була дана належна оцінка.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону через відсутність технічних носіїв інформації та низькою якістю записів, колегія суддів вважає їх безпідставними.
Так, в апеляційній скарзі прокурор послався на відсутність технічних носіїв інформації на якому зафіксовані судові засідання від 27.03.2016р., 10.04.2017р., 5.09.2017р., 4.01.2018р.
Доводи прокурора в цій частині не відповідають дійсності.
Судове засідання 27.03.2016р. зазначене прокурором не проводилося, матеріали провадження містять дані про підготовче судове засідання 27.03.2017р., що підтверджується журналом судового засідання ( т.1 а.с.155-156) та наявністю диску із записом вказаного судового засідання.
Згідно журналу судового засідання від 10.04.2017р. ( т.1 а.с.173) судове засідання проводилося по виправленню описки щодо анкетних даних ОСОБА_10 , фіксація технічними засобами не здійснювалася.Відсутність запису вказаного судового засідання ніяким чином не впливає на правильність прийнятого судом рішення.
Диск із записом судового засідання 5.09.2017р. міститься в матеріалах справи, а тому доводи прокурора про його відсутність не відповідають дійсності.
Судового засідання 4.01.2018р. на відсутність запису якого посилається прокурор, судом також не проводилося, тому відсутній і відповідний запис.
За таких обставин, вимоги апеляційної скарги прокурора про скасування вироку через відсутність технічних записів, задоволенню не підлягають.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про низьку запис судових засідань 22.05.2017р, 14.11.2017р., 20.12.2017р. 4.03.2017р. колегія суддів виходить з наступного.
Під час апеляційного розгляду судом прослуховувалися вказані записи і було встановлено: запис судового засідання від 22.05.2017р. в якому були допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 є нормальної якості, що підтвердив в судовому засіданні і прокурор; запис судового засідання 14.11.2017р. в якому була допитана свідок ОСОБА_35 , дійсно низької якості у зв`язку з чим за клопотанням ОСОБА_29 , вказаний свідок ОСОБА_35 була допитана під час апеляційного розгляду, показання даного свідка також не підтверджують участь ОСОБА_29 у вчиненні інкримінованого злочину, а стосуються лише її міркувань щодо участі у злочині ОСОБА_22 .
Судові засідання від 20.12.2017р. та 4.03.2017р., на погану якість яких прокурор, послався в апеляційній скарзі взагалі не проводилися, а тому і немає технічних записів даних судових засідань.

Під час апеляційного розгляду прокурор як на підставу скасування судового рішення послався на відсутність запису судового засідання за 2.09.2018р. про яке зазначено у довідці (т.3 а.с.137).

Перевіряючи вказані доводи прокурора апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Так, з довідки( т.3 а.с.121) вбачається, що 6.07.2018р. кримінальне провадження знято зі складу у зв`язку з неявкою учасників процесу і справу відкладено на 2.08.2018р. на 15 год., саме на 2.08.2018р. направлені повістки учасникам судового розгляду; згідно довідки (т.3 а.с.137) наступний розгляд справи відкладений на 13.09.2018р. у зв`язку з неявкою учасників судового розгляду, при цьому, у зазначеній довідці вказано, що вона складена 2.09.2018р., що на думку апеляційного суду, через відсутність даних у матеріалах провадження за період з 2.08.2018р. до 13.09.2018р. про призначення будь-яких інших судових засідань, в тому числі і 2.09.2018р., свідчить по технічну помилку у даті 2.09.2018р.

Будь-яких доказів проведення засідання 2.09.2018р. не надано і прокурором.

Враховуючи наведені обставини, істотних порушень норм кримінального процесуального закону пов`язаних з фіксуванням судового процесу, які б вплинули чи могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення, апеляційним судом не встановлено.

Підсумовуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи не ставлять під сумнів законність і обґрунтованість вироку, а тому його апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 5 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді________________ ________________ ____________