УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003534 від 22.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

29.11.2019 слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яке мотивує тим, що 22.11.2019 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 прибув до офісу «Регіональна фірма нерухомості», розташованого за адресою: м. Суми, вул. Іллінська,12/2 для розмови з ОСОБА_7 з приводу укладеного з останньою договору найму квартири, складеного 20.11.2019.

Перебуваючи в приміщенні офісу за вищевказаною адресою, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт через те, що ОСОБА_6 вважав, що ОСОБА_7 не виконує умови договору. В ході конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 , у зв`язку із чим останній витягнув з пакету ніж, який приніс з собою з дому, та почав ним розмахувати. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою, тримаючи ніж у правій руці, наніс не менше 20 ударів в хаотичному порядку в область грудної клітини, шиї, живота та рук ОСОБА_7 , спричинивши потерпілій згідно лікарського свідоцтва про смерть № 781 від 25.11.2019 множинні відкриті рани шиї, які спричинили недокрів`я внутрішніх органів та гостру крововтрату, від яких остання померла.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивстві, тобто, умисному протиправному заподіянню смерті іншій особі.

28.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідча зазначає, що беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину ОСОБА_6 аналізуючи особистість останнього, вбачається, що перебуваючи на свободі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати слідству шляхом здійснення впливу на свідків, що свідчить про неможливість запобігання ризикам в порядку ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а тому тільки один запобіжний захід - тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на них процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваного, тому просить задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що клопотання вмотивовано наявністю ризиків, а саме тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати слідству шляхом здійснення впливу на свідків. Спростовувала твердження захисника про самостійне з`явлення ОСОБА_6 до правоохоронних органів зі зізнанням у вчиненні злочину, останній не прибував до поліції за власною ініціативою, а був встановлений за результатами проведених слідчо-розшукових заходів. На даний час будь-якої інформації та підтверджуючої медичної документації про психічне захворювання у підозрюваного орган досудового розслідування не володіє та стороною захисту надано не було. ОСОБА_6 надає послідовні логічні показання, які підтверджуються здобутими слідством доказами. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного. Також просила не визначати розмір застави з посиланням на ч. 4 ст. 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав свою причетність до злочину, який йому інкримінується, згоден на застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що готовий відповідати за вчинене.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що її підзахисний не оспорює обґрунтованість підозри, але заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, вважає, що підозрюваний не має наміру переховуватись, сприяє проведенню досудового розслідування, ризики не підтверджені та не доведені прокурором, у неї, як у захисника є підстави вважати, що ОСОБА_8 не зовсім вірно розуміє значення своїх дій. Просила відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження, та перевіривши надані докази, приходжу до таких висновків. Слідчим суддею встановлені такі обставини.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство у даному кримінальному провадженні.

Сумським відділом поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003534, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

28.11.2019 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. ст. 208-211 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України (в розумінні ст. 209 КПК України фактичний час затримання 22 год. 32 хв. 27.11.2019).

28.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності з вимогами ч.ч. 1 і 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного;

8) наявність судимостей у підозрюваного;

9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються наступними доказами: протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання; повідомленням про підозру ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного; протоколом слідчого експерименту; показаннями підозрюваного у судовому засіданні, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпорядженні докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що також узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , передбачений ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до особливо тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який не має офіційного джерела доходів, не працює, має сталі соціальні зв`язки.

Також слід зазначити, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний імовірно зможе може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто відповідають фактичним обставинам та узгоджуються з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами і доводи прокурора про наявність заявлених слідчим ризиків.Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Зокрема, ОСОБА_6 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрювана може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.
Ризик вчинення підозрюваним нового злочину, на переконання суду, є цілком виправданим, крім того, підозрюваний не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування та наявність передумов для продовження злочинної діяльності з метою свого збагачення і покращення матеріального становища.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вказані вище висновки ЄСПЛ з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження, на думку суду і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Суд, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_6 враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.
На підставі викладеного дохожу висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання з 22 год. 32 хв. 27.11.2019.
Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183 193, 194, 196, 197, 205, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003534 від 22.11.2019 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 24-00 год. 24 січня 2020 року включно без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Сумського слідчого ізолятору.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк з моменту вручення йому ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1