ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Володимирівка Чорноморського району АР Крим, громадянки України, із середньою освітою, вдови, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в садовому товаристві АДРЕСА_2 , раніше судимої за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2018 за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
ОСОБА_7 згідно вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2018, який набрав законної сили 20.07.2018, засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.
24.07.2018 до Кременчуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, надійшов вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2018 у справі №534/475/18 відносно засудженої ОСОБА_7 для виконання.
У ході виконання зазначеного вироку суду, 27.07.2018 у відповідності із вимогами ст.ст.36,37 КВК України, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні Кременчуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, розташованого по вул. Миру, 15, у м. Горішні Плавні, Полтавської області, під особистий підпис була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт та попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, у разі ухилення від відбування даного виду покарання. Крім цього, ОСОБА_7 було письмово повідомлено про те, що вона повинна приступити до відбування покарання з 01.08.2018 на території Комунального підприємства «Міськсвітло», розташованого по пров.Молодіжний, 12 у м.Горішні Плавні Полтавської області.
В період часу з 01.08.2018 по 14.08.2018 та з 20.08.2018 по 29.08.2018 ОСОБА_7 частково відбула призначене їй покарання та відпрацювала 64 годин громадських робіт, після чого, починаючи з 30.08.2018 по 25.09.2018, остання до місця відбування покарання КП «Міськсвітло» м.Горішні Плавні, не прибула без поважних причин.
За таких обстави, станом на 25.09.2018 ОСОБА_7 , достовірно знаючи про призначене їй вироком суду покарання, будучи працездатною, ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, умисно не виконала встановлені обов`язки, порушуючи порядок та умови відбування вказаного виду покарання без поважних причин, відпрацювавши лише 64 години з призначених їй 80 годин громадських робіт, чим ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та показала, що дійсно знаючи про наслідки ухилення від відбування покарання, повністю не відбула покарання за вироком суду у виді громадських робіт.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою ОСОБА_7 , думку прокурора, обвинуваченої, яка пояснила, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченою показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні умисного злочину проти правосуддя. Її дії суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченої, її вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, незаміжня, не працює, суспільно корисною діяльністю не займається, за місцем проживання скарг на неї не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.
Згідно досудової доповіді органом пробації обвинуваченій ОСОБА_7 визначено високий рівень ризику вчинення повторного злочину. Ризик небезпеки для суспільства органом пробації не визначений (а.с.26-28).
Разом із тим, за відсутності належних обґрунтувань визначення ризику вчинення повторного злочину, суд не приймає до уваги негативні характеристики для обвинуваченої викладені уповноваженим представником органу пробації у досудовій доповіді.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Інших обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченої, беручи до уваги, що ОСОБА_7 є працездатною особою, яка ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, міцних соціальних зв`язків не має, та ухилилась від покарання, що не пов`язане із реальним позбавленням волі, що було призначено за попереднім вироком суду, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді арешту строком наближеним до мінімального.
Тільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Підстави для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України відсутні.
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_7 засуджена за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Згідно із довідкою уповноваженого представника органу пробації, станом на 25.09.2018 ОСОБА_7 фактично відбула 64 годин громадських робіт, що призначені за згаданим вище вироком. Таким чином, невідбута ОСОБА_7 частина покарання становить 16 годин громадських робіт.
Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що до покарання призначеного ОСОБА_7 за даним вироком із застосуванням положень ч.1 ст.71, ст.72 КК України необхідно частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2018.
Процесуальні витрати у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Суд вказує, що під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченої не застосувався, і з урахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_7 , суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутого покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2018 призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 1 (одного) дня арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту її фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженою у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1