Справа № 199/947/19
В И Р О К
іменем України
30 липня 2019 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002230, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпрі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 13 жовтня 2016 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 12 грудня 2017 року за відбуванням строку покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
24 листопада 2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , користуючись послугами служби таксі «Десятка», сів до салону автомобіля марки «DАEWOO Neхіа» 2006 року випуску, з державним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та під керуванням останнього попрямував до свого місця мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідуючи по маршруту до вул. Мінусинської, ОСОБА_4 зупинив керованого ним рух автомобіля біля будинку № 885 по вул. Гуртовій в м. Дніпро та, вийшовши з транспортного засобу, залишив власний мобільний телефон «Samsung S8», чорного кольору, вартістю 16649 грн. на панелі приладів вищевказаного автомобіля.

В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, і він визначив вищевказаний мобільний телефон як предмет свого злочинного посягання.

Далі, 24 листопада 2018 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні зазначеного вище автомобіля, який знаходився біля будинку № 885 по вул. Гуртовій в м. Дніпро, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпілий відсутній та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з панелі приладів автомобіля мобільний телефон «Samsung S8», чорного кольору, вартістю 16649 грн., який належить ОСОБА_4 та поклав його до лівої кишені одягненої на ньому куртки.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки у розмірі 16649 гривень.

ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав в повному обсязі свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та показав, що 24 листопада 2018 року вдень він знаходився на вул. Робочій і йому треба було терміново з`їздити додому, для чого він через службу таксі «Десятка» викликав автомобіль таксі. Приїхав «DАEWOO Neхіа» під керуванням потерпілого ОСОБА_4 . Він сів до салону автомобіля на переднє пасажирське сидіння і таксі повезло його додому за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вони їхали, то потерпілий зупинив автомобіль біля будинку № 885 по вул. Гуртовій та вийшов до магазину придбати цигарки. В цей момент він побачив, що потерпілий залишив на панелі приладів мобільний телефон «Samsung S8», чорного кольору, і він вирішив цей телефон вкрасти. Пересвідчився, що його ніхто не бачить, забрав цей телефон, вийшов з автомобіля та пішов звідти, залишивши через поспіх в салоні автомобіля пакунок з дитячими масками, які він придбав для дитини. Все це відбувалося близько 15 години. Викрадений мобільний телефон в подальшому продав на площі ОСОБА_8 . З висновком експертизи щодо вартості викраденого майна згоден. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого до описаних подій не знав. Він працює в службі таксі «Десятка» і 24 листопада 2018 року отримав виклик на вул. Робоча. За адресою замовлення до салону його автомобіля «DАEWOO Neхіа», держномер НОМЕР_1 , на переднє пасажирське сидіння сів обвинувачений і вони поїхали адресою: АДРЕСА_2 . Йому треба було купити цигарки і тому він за згодою пасажира зупинився біля магазину за адресою: м. Дніпро, вул. Гуртова, 885. Коли він пішов до магазину, в салоні його автомобіля залишався обвинувачений, Також в салоні автомобіля залишився його мобільний «Samsung S8», чорного кольору, який він використовував для прийняття замовлень і який кріпився до панелі приладів ліворуч від керма. Коли приблизно через п`ять хвилин він повернувся, то обвинувачений і зазначений мобільний телефон зникли, а в салоні автомобіля залишився лише пакунок обвинуваченого, після чого він викликав поліцію. До цього часу обвинувачений заходів із відшкодування завданої йому шкоди не вживав.
У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 24 листопада 2018 року, ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходи до невідомої особи, котра 24 листопада 2018 року близько 15:30 год. тайно шляхом вільного доступу скоїла крадіжку мобільного телефону марки «Самсунг С8» з автомобіля марки «Део Нексія», д.н. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Гуртова, 885.
З протоколу огляду місця події вбачається, що під час проведення слідчим поліції 24 листопада 2018 року в період часу з 16 години 20 хвилин по 16 годину 35 хвилин на підставі письмового дозволу ОСОБА_4 огляду встановлено, що місцем події є ділянка місцевості, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Мінусинська, 272. На даній ділянці місцевості знаходиться автомобіль марки «DАEWOO Neхіа», з державним знаком НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 . На момент огляду автомобіль знаходиться у справному стані. Автомобіль оснащений чотирма колесами, чотирма дверима. При огляді салону автомобіля біля керма ліворуч виявлено кріплення для телефону чорного кольору. Знизу від кріплення для телефону знаходиться зарядний пристрій. На пасажирському сидінні праворуч знаходиться пакет зеленого кольору у якому знаходиться п`ять пластикових дитячих масок різних звірів. Під час огляду місця події було виявлено та вилучено: з правої передньої двері з поверхні ручки двері один слід пальців руки на 1-ій липкій стрічці; з поверхні пакету два сліди пальців рук на дві липкі стрічки, паперовий конверт з 5-ма дитячими масками.

Судом досліджено долучений до матеріалів кримінального провадження товарний чек, за яким ОСОБА_4 09 травня 2018 року придбав смартфон «Samsung S8».

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 січня 2019 року, потерпілий ОСОБА_4 за фотознімком впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 24 листопада 2018 року викрала його мобільний телефон.

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 січня 2019 року, свідок ОСОБА_9 за фотознімком впізнав ОСОБА_6 як особу, у якої він придбав мобільний телефон «Samsung S8».

Під час слідчого експерименту 30 січня 2019 року ОСОБА_6 показав механізм заволодіння ним майном ОСОБА_4 .
Вартість майна, що було предметом злочинних посягань, доведена висновком судової товарознавчої експертизи № 320-19 від 24 січня 2019 року, за яким ринкова вартість мобільного телефону «Samsung S8» на момент вчинення кримінального правопорушення становить 16649 гривень.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Вищенаведені докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, є умисним, закінченим, корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань та його значимість для потерпілого, той факт, що викрадене майно не повернуте потерпілому і шкода не відшкодована, відомості про особу обвинуваченого.
Останній є особою, раніше неодноразово судомою за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, після відбування покарання за які на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, переховувався від суду, у зв`язку з чим оголошувався в розшук.
Посилання ОСОБА_6 на те, що він утримує малолітню дитину, судом відхиляється, оскільки відповідними доказами не підтверджене, а згідно вимог ч. 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування ... обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щиросердне каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
З цих же підстав суд не вбачає підстав для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, або звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки відсутність позитивних змін у поведінці засудженого в поєднанні з його посередньою характеристикою, усталеним способом життя та обсягом вчинених кримінально-караних діянь свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_6 і виключають можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, з огляду на той факт, що ОСОБА_6 вже переховувався від суду, підлягає залишенню без змін.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У межах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, за яким він просить стягнути з ОСОБА_6 на його користь 26000 грн., що дорівнює вартості викраденого у нього мольного телефону, а також витрати на послуги адвоката у розмірі 1000 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі позовні вимоги та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, суд виходить з того, що за приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є, в тому числі, втрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Сам факт спричинення ОСОБА_6 матеріальних збитків ОСОБА_4 встановлений судом, і за таких обставин ОСОБА_6 , як особа, яка протиправними винуватими діями завдала таких збитків, на підставі ст. 1166 ЦК України зобов`язаний відшкодувати їх в повному обсязі.
Визначаючи розмір відшкодування суд враховує, що потерпілий наполягає на відшкодуванні йому вартості мобільного телефону у розмірі станом на час придбання, тобто 09 травня 2018 року.
Однак, на час вчинення злочину мобільний телефон вже був вживаним і належним та допустимим доказом - висновком судової товарознавчої експертизи № 320-19 від 24 січня 2019 року, доведено, що реальна вартість мобільного телефону «Samsung S8» на момент вчинення кримінального правопорушення становить 16649 грн.
За ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Оскільки ОСОБА_4 згідно вимог ст. 1192 ЦК України має право на відшкодування йому реальної вартості втраченого майна, позовні вимоги останнього підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 16649 грн.
Позовна вимога ОСОБА_4 про стягнення витрат на оплату послуг адвоката фактично є заявою про розподіл процесуальних витрат, оскільки витрати на правову допомогу за п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України є процесуальними витратами, такі процесуальні витрати за приписами ч. 2 ст. 120 КПК України, несе потерпілий, і такі процесуальні витрати підлягають розподілу з урахуванням приписів ст. 124 КПК України, а не в порядку вирішення цивільного позову.
Суду на час постановлення вироку не надано розрахунок таких витрат (лише квитанцію про сплату послуг з консультування та складання позову), що не дозволяє здійснити перевірку відповідності їх граничним розмірам компенсації, при тому, що за приписами ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування даних щодо процесуальних витрат покладається на сторону, що їх подає. З огляду на викладене, вирішення цього питання на теперішній час є передчасним, що не є перешкодою для його подальшого вирішення в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, оскільки за ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)»
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховувати з 13 липня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково стягнути з ОСОБА_6 на його користь відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, у розмірі 16649 (шістнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в іншій частині відмовити.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинувачений, який утримується під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

30.07.2019