ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/334/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001398 від 12 травня 2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль, громадянин України, з незакінченою вищою освітою, житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , не судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_9 в користь ОСОБА_8 2 525 (дві тисячі п`ятсот двадцять п`ять) грн. матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Згідно вироку суду, 11 травня 2019 року, близько 21 години, ОСОБА_9 , знаходячись поряд із Тернопільською спеціалізованою школою № 29 по вулиці Вишнівецького, 10 в м. Тернополі, під час словесного конфлікту із ОСОБА_8 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс близько трьох ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя та грудної клітки.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_8 спричинено садно на слизовій оболонці нижньої губи зліва та синець лівої бокової поверхні грудей, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини у вчиненні інкримінованого йому злочину та юридичної кваліфікації його дій, вважає, вирок суду в частині задоволення цивільного позову недостатньо обґрунтованим, винесеному без достатнього аналізу обставин справи і таким, що підлягає зміні.

На думку апелянта, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував положення ст.23 ЦК України, якою визначено в чому може полягати моральна шкода, а також належним чином не з`ясував підстави для відшкодування потерпілому моральної шкоди.

Зазначає, що судом не прийнято до уваги факт перебування на його утриманні непрацездатної матері пенсійного віку і те, що визначений розмір моральної шкоди є для нього завеликим.

Просить змінити вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2019 року, зменшивши суму відшкодування моральної шкоди до 500 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 вказує, що доводи наведені обвинуваченим щодо зменшення суми цивільного позову є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними доказами. Вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди може бути змінений лише в сторону збільшення суми відшкодування і тому просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляційну скаргу та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, визначений судом першої інстанції; потерпілого ОСОБА_8 та прокурора, які рішення місцевого суду вважають законним та обґрунтованим і тому просять залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за вказаних у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які належно оцінені судом і в апеляції не оскаржується.

Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За змістом ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ст.ст.23, 1167 ЦК України у відповідності до яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд, приймаючи рішення про часткове задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, належним чином мотивував своє рішення; обґрунтовано прийняв до уваги характер вчиненого злочинного діяння відносно потерпілого; ступінь вини особи, яка заподіяла моральну шкоду; особу потерпілого і негативні наслідки, що настали для нього внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень, та, врахувавши вимоги розумності і справедливості, дійшов правильного висновку про задоволення моральної шкоди в розмір 10000 грн.

На думку колегії суддів, визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є адекватною компенсацію перенесених потерпілим фізичних та моральних страждань, заподіяних неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_9 .

Доводи апелянта щодо неправомірності визначеної судом суми відшкодування, викладені ним в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є обґрунтованим і законним. Будь-яких передбачених ст.ст.408, 409 КПК України підстав до його зміни чи скасування не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи