ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001624 від 04.10.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 16.09.2010 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 13.02.2012 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років і 1 місяця позбавлення волі, 12.12.2016 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.08.2018 року умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців і 1 день, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника-адвоката - ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 02 жовтня 2018 року близько 23 години 00 хвилин, знаходився за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_7 , на ґрунті неприязних стосунків, виник словесний конфлікт. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення потерпілому умисних тяжких тілесних ушкоджень.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , того ж дня, а саме 02 жовтня 2018 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, розуміючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій людині та бажаючи їх настання, стоячи напроти ОСОБА_7 , наніс останньому один удар правою рукою по обличчю, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та сів на ліжко, яке знаходилось позаду нього.
Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 близько двох ударів кулаком правої руки в область підборіддя ліворуч, в наслідок чого останній впав на ліжко спиною. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , користуючись безпорадним станом ОСОБА_7 , став над останнім та наніс близько трьох ударів ступнею правої ноги по голові ОСОБА_7 .
В подальшому, з метою укриття свого злочину, обвинувачений ОСОБА_3 за допомогою еластичного бинта та вимірювальної стрічки зв`язав руки та ноги ОСОБА_7 , тим самим унеможливив його рух, та з місця скоєння злочину втік.
03 жовтня 2018 року ОСОБА_7 було доставлено до лікарні, а 28 грудня 2018 о 15 годині 40 хвилин настала його смерть.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: пара орбітальні гематоми з обох сторін, субдуральна гематома зліва об`ємом 150 мл, стиснення мозку, забій мозку. Вказані тілесні ушкодження, у своїй сукупності, зовнішні та внутрішні, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив суду що 02 жовтня 2018 року близько 23 години знаходився за місцем свого мешкання у АДРЕСА_1 , де з ним також проживав ОСОБА_7 , який є його дідом, та на ґрунті неприязних стосунків між ними виник конфлікт, в ході якого він вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Після чого, в ході вказаного конфлікту він наніс удар рукою в обличчя, від чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та сів на ліжко, та він - ОСОБА_3 , почав продовжувати наносити йому удари спочатку руками в область обличчя, а після того як ОСОБА_7 впав на ліжко спиною - почав наносити удари ногами в область голови ОСОБА_7 . У подальшому, з метою приховати свій злочин, а саме, щоб ОСОБА_7 не зміг нікого сповістити, він за допомогою еластичного бинта та вимірювальної стрічки зв`язав руки та ноги ОСОБА_7 , та з місця скоєння злочину втік.
Представник потерпілого ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її син, а загиблий ОСОБА_7 є її батько, у неї постійно з обвинуваченим відбувались конфлікти, він їй погрожував та застосовував фізичне насильство, у зв`язку з чим вона не мешкала з ними разом. 02 жовтня 2018 року їй телефонував ОСОБА_3 погрожував та повідомив що побив діда. 03 жовтня 2018 року вона, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли за місцем мешкання ОСОБА_7 , оскільки самостійно вона боялась зайти в квартиру. Зайшовши в приміщення квартири вони знайшли у кімнаті ОСОБА_7 який лежав на дивані, ноги та руки у нього були зв`язані. Після чого вони викликали співробітників поліції та медичну допомогу, а 28 грудня 2018 року у зв`язку з набряком мозку та переломом кісток він помер.
Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що 12 вересня 2018 року вона приходила у гості до ОСОБА_5 , де познайомилась з ОСОБА_3 , після чого він став їй регулярно телефонувати, вони бачились ще один раз 28 вересня 2018 року, після чого вона просила ОСОБА_3 більше не дзвонити їй, а через декілька днів ОСОБА_5 , розповіла що обвинувачений ОСОБА_3 побив діда.
Свідок ОСОБА_11 , суду пояснила, що є подругою ОСОБА_5 , та 03 жовтня 2018 року їй зателефонувала ОСОБА_5 , попросила її приїхати, щоб вони зайшли до квартири, оскільки самостійно вона боялась туди йти. Після чого вона приїхала, та зайшовши до квартири АДРЕСА_2 вони у кімнаті побачили ОСОБА_7 , який був побитий та зв`язаний, у зв`язку з чим викликали медичну допомогу та поліцію.
Експерт ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримала висновок експертизи, згідно якого було встановлено тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_7 , а також зазначила, що механізм нанесення тілесних ушкоджень, на який вказував обвинувачений ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту, співпадає з виявленими у ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями.
Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, показів представника потерпілого ОСОБА_5 та свідків, винність обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, які були долучені прокурором і безпосередньо досліджені судом: протоколом огляду від 04 жовтня 2018 року з фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , та в ході вказаного огляду було виявлено та вилучено еластичний бинт та сантиметр та аркуш паперу, протоколом проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2018 року з фото-таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_3 вказав на механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 за обставин, що мали місце 02 жовтня 2018 року, визнаними по кримінальному провадженню речовими доказами.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №765/НЕ/123 від 11 липня 2019 року смерть ОСОБА_7 настала від віддалених наслідків черепно-мозкової травми з крововиливом під тверду оболонку мозку (за даними історії хвороби субдуральна гематома зліва об`ємом 150 мл, стиснення мозку), забиттям мозку, що ускладнилась ділянками некрозу та розрідження нейропілю з випадінням нейронів та гліально-макрофагальною реакцією у речовині головного мозку, та набряком головного мозку, що підтверджено даними судово-медичної експертизи трупу.

Згідно медичної документації смерть його настала 28 грудня 2018 року о 15 годині 40 хвилин.

При експертизі трупа за даними історії хвороби виявлено параорбітальні гематоми з обох сторін, субдуральна гематома зліва об`ємом 150 мл, стиснення мозку, забій мозку. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, характеристику яких вказати неможливо через відсутність об`єктивних судово-медичних даних, внаслідок не менше ніж двох механічних дій (ударів). Виявлені тілесні ушкодження виникли за життя. Вказані ушкодження, у своїй сукупності, зовнішні та внутрішні, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлені при експертизі вказані ушкодження в області голови, у своїй сукупності, зовнішні та внутрішні, перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

За даними медичних документів потерпілий з ушкодженням надійшов у лікарню 03 жовтня 2018 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виявлені тілесні ушкодження виникли за життя.

За життя ОСОБА_7 зворів на хронічну ішемічну хворобу серця, сечокам`яну хворобу, цукровий діабет.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №322 від 06 листопада 2018 року ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час органічний розлад особистості.

У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, іспитований міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, до обставин, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочинів і вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, за наявності перерахованих вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який з 2010 року перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом органічний розлад особистості та поведінки, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, негативно характеризується за місцем мешкання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року був засуджений за ст.186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 року, був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців і 1 день, та в період умовно-дострокового звільнення скоїв нове кримінальне правопорушення (злочин), у зв*язку з чим, суд вважає за необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років і шість місяців.
У відповідності до ст. 71 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2016 року, у виді шести місяців позбавлення волі, остаточно визначив до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 04 жовтня 2018 року залишив незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Речові докази - еластичний бинт, сантиметр, фрагмент аркушу паперу, який находиться в камері схову речових доказів Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1