Справа № 212/8462/19
У Х В А Л А

12 грудня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі матеріали кримінального провадження №0002043 від 12.09.2019 року відносно ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання, і вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, посилаючись на ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме можливості обвинуваченого незаконно випливати на свідків, та інших учасників провадження, перешкоджати розгляду кримінального провадження, можливість ухилення від суду та можливість вчините інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.11.2019 року.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зважаючи на викладене, суд все ж приходить до висновку, що обставини, на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення злочину, інкримінованого обвинуваченому. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 є недостатнім, оскільки він, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, і заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились.

На час розгляду в суді клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов висновків, що вказані ризики не зменшились та не змінились, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, відсутності даних про неможливість подальшого перебування під вартою обвинуваченого, відсутність належних гарантій обвинуваченого.

Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновків про наявність високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від суду з огляду на серйозність обставин обвинувачення, з урахуванням обсягу обвинувачення, та суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винним.

Крім того, суд вважає, що перебування ОСОБА_7 на даній стадії судового розгляду під іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, надасть обвинуваченому можливість незаконно впливати на осіб, свідків, очевидців у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, стороною захисту не надано до суду об`єктивних та достовірних відомостей що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та виконання процесуальних рішень.

Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 315, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.186 КК України на 60 діб, тобто до 09 лютого 2020 року.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1