Провадження1-кс/991/1283/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
23 жовтня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах володільця майна ОСОБА_3 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0004969 від 11.12.2017 року,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 подану в інтересах володільця майна ОСОБА_3 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0004969 від 11.12.2017 року.
Вказана скарга була подана до Солом?янського районного суду м. Києва 02.08.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва від 23.09.2019 року вказану скаргу передано за підсудністю до Вищого антикорупційного суду.
23 жовтня 2019 року до канцелярії Вищого антикорупційного суду від адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах володільця майна ОСОБА_3 , надійшла заява про залишення зазначеної скарги без розгляду.
Заява мотивована тим, що детектив Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_4 надав копію ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2019 про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 та про яке безпосередньо йдеться в поданій адвокатом ОСОБА_2 скарзі, та повідомив, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки, вказані обставини ані скаржнику ані власнику майна відомі не були, у зв`язку із зміною правової позиції і способу захисту порушеного права, доцільність подальшого розгляду скарги відсутня.
Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.
Враховуючи заяву адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах володільця майна ОСОБА_3 , про залишення скарги без розгляду та те, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для повернення тимчасово вилученого майна покладено на осіб, які звертаються зі скаргою, виходячи із засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказану скаргу необхідно залишити без розгляду.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 22, 26, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах володільця майна ОСОБА_3 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0004969 від 11.12.2017 року, залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5