УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 , подане її адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, застосованого ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року стосовно приміщення АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ).

Клопотання обґрунтовується тим, що за клопотанням слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0012001 від 17.10.2017 року був накладений арешт на приміщення АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 вважає, що висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на положеннях КПК України.

Посилається на те, що санкція ст. 356 КК України не передбачає конфіскації майна, тому арешт накладено необґрунтовано. Нежиле приміщення є об`єктом нерухомого майна, її приховування, пошкодження, знищення, псування, перетворення з метою запобігання встановленню істини у кримінальному провадженні є неможливим. Зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на відсутність постанови про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні. Наведене свідчить про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою забезпечення збереження речового доказу, оскільки без відповідної постанови слідчого майно не може набути статусу речового доказу. Крім того, слідчий суддя жодним чином не мотивував своє рішення про розгляд клопотання без повідомлення власника майна наявністю об`єктивних для цього підстав. Також до клопотання не було додано в якості додатку повноважень слідчого, а саме доручення у формі постанови начальника слідчого відділу на проведення досудового розслідування та постанови про створення групи прокурорів. Крім того, у клопотанні відсутні належні обґрунтування, підстави та мета необхідності накладення арешту на майно та його відношення до кримінального провадження. В рамках кримінального провадження № 0012001 ОСОБА_2 не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Станом на момент накладення арешту, вказане нежиле приміщення перебувало у власності ОСОБА_2 , яка являється його добросовісним набувачем та не перебуває в статусі підозрюваної чи особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник Солом`янського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи Солом`янське УП ГУНП в м. Києві повідомлене належним чином.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року накладено арешт, в тому числі, на приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

Як на підставу для накладення арешту на приміщення слідчий суддя посилався на те, що за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України майно ОСОБА_2 підлягає арешту з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту вбачається, що арешт на приміщення АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , накладений з мето збереження речових доказів.

Власник зазначеного приміщення ОСОБА_2 є добросовісним набувачем.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Арешт накладений із забороною використання та розпорядження приміщенням.

Разом з тим, на даному етапі досудового розслідування потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна як позбавлення права користування.

Для досягнення завдань такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна достатнім буде позбавлення права лише розпоряджатися майном, що полягає у забороні його відчуження та не передбачає вилучення арештованого майна з користування власника.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заборона користування нерухомим майном буде надмірним втручанням в права та інтереси власника майна і не є виправданим на даному етапі досудового розслідування.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 135, 136, 167, 278, 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 , подане її адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити частково.
Скасувати в частині заборони використання приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року, згідно якої накладено арешт на приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) із забороною його використання та розпорядження.

У задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: