Справа № 191/3326/19
Провадження № 1-в/191/684/19
У Х В А Л А
іменем України

05 листопада 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря- ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участі в судовому засіданні: прокурора- ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника СВК-94- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений в судовому засідання просив клопотання задовольнити.

Представник виправної колонії ОСОБА_6 проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_3 на шлях виправлення не встав, своєю поведінкою засуджений не довів про своє виправлення, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника СВК-94, засудженого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з характеристики та довідки з особової справи №3-В-17 засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: - 26.10.2011р. Сакським міським судом АР Крим за ст. 307 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.
- 29.08.2014р. Індустріальним р/судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч.1 КК України до 5 міс. Арешту
- 21.08.2015р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 р. п/волі, з іспитовим строком 1 рік.
У цій справі засуджений: 25.10.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 р. 1 м. позбавлення волі.
Строк рахувати з 06.08.2016р. На підставі ст. 72 ч.5 КК України, залік з 06.08.2016 р. по день вступу вироку в законну силу. Вирок набрав законної сипи: 25.11.2016 р.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2017 року в застосуванні ст.72 ч. 5 КК України - відмовлено.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2018 року в застосуванні ст.72 ч.5 КК України - відмовлено.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2019р. в застосуванні ст. 81 КК України - відмовлено.
Початок строку: 06.08.2016 року. Кінець строку: 17.05.2020 року.

Перебуваючи в СІ м. Дніпропетровська засуджений ОСОБА_3 до праці не залучався по не залежним від нього причинам, характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
До Синельниківської ВК-94 прибув 21.12.2016 року. За час перебування в установи характеризується позитивно, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці був заохочений 3 рази, має 6 погашених стягнень. На теперішній час не працевлаштований на підприємстві установи, однак залучається до робіт з благоустрою установи.
Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них завжди правильно. Від участі у суспільно-корисному житті відділення та установи не ухиляється. У вільний від роботи час читає багато книжок, дивиться новини та науково-популярні телепередачі, відвідує заходи релігійного характеру, що проводяться в установі, не приймає участь у диференційованій програмі виховного впливу. До робіт із благоустрою відділення та установи, поліпшення житлово-побутових умов відноситься охоче.
Відносини в колективі будує з різною категорію засуджених, авторитетом серед них користується. За характером відкритий, спокійний, не піддається негативному впливу з боку інших засуджених. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та приліжкову тумбочку підтримує в чистоті.
Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування та телефонних дзвінків, в порядку передбаченому законодавством, стосунки хороші.
Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, та розкаюється у вчиненому.
Переводу до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України підлягає по відбуттю 1/3 строку, тобто з 27.08.2017 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.08.2017 року - відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України підлягає по відбуттю 1/2 строку, тобто з 02.05.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.05.2018 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 07.01.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 15.01.2019 року - відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.

З 21.12.2016 р. відбуває покарання у Синельниківський виправній колонії №94 Дніпропетровської області. На теперішній час на виробництві не працевлаштований, однак залучається до робіт з благоустрою в установі. Характеризується позитивно, має 6 стягнень та 3 заохочення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є особою, яка на даний час відбула частину строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, тобто з 02.05.2018 року, при цьому є особою, що раніше неодноразово відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини. Невідбута частина строку покарання станом на 05.11.2019 року становить 6 міс. 12 днів.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також суд враховує ті обставини, що раніше ОСОБА_3 неодноразово відбував покарання за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав, знову вчиняв злочини.
Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_3 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_3 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_3 можливе в умовах обмеження волі.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього дії ст. 82 КК України немає.
Керуючись ст. 82 КК України, статями 537 - 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1