Справа № 380/604/19
Провадження № 1-кп/364/80/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000102 від 09.04.2019 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тетіїв, Київської області, невійськовозобов`язаного, не є депутатом, з середньою освітою, працюючого різноробочим ПОПП «Еліта», неодруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей немає, є піклувальником над повнолітньою особою ОСОБА_6 1939 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Так, 08.04.2019 року, близько 22 год 20 хв, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , будучи роздратованим плачем малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є донькою його співмешканки ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 , наніс останній не менше п`яти ударів руками в область голови, внаслідок чого малолітній потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця правої щоки, групи синців лівої щоки, вуха, скроневої ділянки, двох саден лівої вискової ділянки, двох поперечних саден шиї, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, ствердив обставини вчинення злочину зазначені в обвинувальному акті. Суду вказав, що 08 квітня 2019 року близько 22 години він, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 . Будучи роздратованим плачем малолітньої ОСОБА_9 , яка є донькою його співмешканки ОСОБА_8 він наніс п`ять ударів руками в область голови дитини, чим заподіяв їй тілесні ушкодження.

Обвинувачений вказав суду, що щиро розкаюється у вчиненому, просив вибачення у законного представника потерпілої дитини, повністю відшкодував витрати на лікування та обіцяв, що більше подібного вчиняти не буде. Просив суд врахувати, що він після скоєного ним злочину зробив відповідні висновки та перестав вживати спиртні напої, постійно після роботи допомагає своїй бабусі по господарству та на городі, є піклувальником над повнолітньою особою ОСОБА_6 , 1939 року народження, та являється єдиним її утриманцем, а відтак просив суворо його не карати та надати можливість виправитись.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 - мати ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вказані обвинуваченим обставини нанесення її малолітній доньці тілесних ушкоджень відповідають дійсності. Цивільний позов не заявляла. На суворій мірі покарання обвинуваченому не наполягала, вказуючи що покарання йому слід призначити у вигляді штрафу.

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого, законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 щодо обставин вчинення злочину, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином , суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_5 , не судимий, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, має постійне місце роботи, по місцю проживання характеризується задовільно (а.к.п. 53), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а.к.п. 46), є піклувальником над повнолітньою особою ОСОБА_6 , 1939 року народження, ( а.к.п. 42).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину щодо малолітньої особи та особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене та досудову доповідь Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 04.06.2019 року (а.к.п. 39-41) щодо ОСОБА_5 , яка була повністю підтримана в судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, високого показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого рівня показника ризику небезпеки для суспільства, вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку пробації виправлення обвинуваченого у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Разом з тим у судовому засіданні представник органу пробації вказала, що за результатами розгляду справи та з урахуванням всіх обставин, які стали відомі у судовому засіданні , вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, який буде необхідним і достатнім для його виправлення та буде слугувати запобіганню вчиненню ним інших злочинів, тому суд прийшов до наступного висновку.
Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості; позицію потерпілої, яка просила застосувати щодо обвинуваченого покарання у вигляді штрафу; наявність однієї пом`якшуючої та двох обтяжуючих покарання обставин, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства.
Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено, а тому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції визначених ч.2 ст. 125 КК України. Разом з цим необхідно врахувати, що обвинувачений має постійне місце роботи, що вказує на можливість застосування відносно нього такого виду покарання як штраф. Тому суд, вважає доцільним призначити покаранняОСОБА_5 у виді штрафупередбаченого санкцією статті.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов законним представником потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що ОСОБА_5 не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги , вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1