провадження № 1-кс/752/6900/19
УХВАЛА

24.07.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0000062 від 21.03.2018 слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , клопотання про накладення арешту на майно, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1 із забороною його відчуження.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити з викладених підстав, також просив розгляд даного клопотання здійснювати без виклику осіб, у володінні та користуванні яких знаходиться вищевказане майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУ НП м. Києві проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062, яке внесено 21.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом заволодіння чужим майном, шляхом обману частиною грошових коштів за платежем солідарності, які повинні були перераховані ТОВ «ФК «Динамо» Київ» на розрахунковий рахунок КПНЗ «СДЮШОР з футболу «Юність», у порядку статті 21 Механізму Солідарності та Додатку 5 Регламенту ФІФА зі Статусу і трансферу футболістів, у зв`язку з трансфером у серпні 2017 року футболіста-професіонала ОСОБА_6 з ФК «Динамо» (Київ) до ФК «Боруссія» (Дортмунд), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

08.07.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП6 НОМЕР_1 .

На підставі вищевикладеного а також враховуючи той факт, що санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає конфіскацію майна, яке належить ОСОБА_5 , а саме: частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно із забороною здійснення відчуження зазначеного майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Беручи до уваги вищевикладене, клопотання слідчого необхідно задовільнити, у зв`язку з чим накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000062 від 21.03.2018, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , з метою конфіскації майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000062 від 21.03.2018 на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1 із забороною його відчуження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя: