Ухвала
Іменем України
28 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 638/991/15-к
провадження № 51-3496км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід у провадженні за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 ,на ухвалу Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року

встановив:

До Верховного Суду звернувся захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , з касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого про перегляд вироку Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року за нововиявленими обставинами.
Відповідно до автоматизованого розподілу зазначену касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

До початку касаційного розгляду судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили самовідвід з підстав передбачених частиною 1 пунктом 4 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в заявах про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року ОСОБА_5 засуджено за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 269661,45 грн, моральної шкоди 30000 грн. А також вирішено інші цивільні позови та питання судових витрат.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши вказаний вирок суду першої інстанції, 27 березня 2017 року ухвалив новий вирок, яким вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди скасовано та постановлено новий. ОСОБА_5 за частиною 1 статті 286 КК призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з моменту прибуття до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання. Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн. У решті вирок суду залишено без зміни.
Постановою Верховного Суду від 27 березня 2018 року, де судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебували складі колегії суддів, вироки Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року та Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишено без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Оскаржуваною ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року щодо нього за нововиявленими обставинами.
При цьому, в основу цієї ухвали покладено мотиви, викладені в постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року, де вказані судді перебували у складі колегії суддів.
Отже, судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже брали участь у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, висловили по суті свою позицію у кримінальному провадженні та підтвердили повноту доказів у матеріалах кримінального провадження щодо пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За таких обставин, участь суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 може викликати сумнів у їх неупередженості, оскільки ними здійснювався перегляд вироку Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року щодо засудженого по суті у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, а касаційна скарга подана захисником на судове рішення, яким вирішувалось питання щодо прийняття заяви про перегляд вказаного вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 75, 80, 81 КПК, Суд

постановив:
Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити та здійснити повторний автоматизований розподіл матеріалів за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 25 липня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3