У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, що подала скаргу - ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 27.11.2019 року, зареєстрованою за вх. №6412.

В обґрунтування скарги заявник посилається на наступне.

27.11.2019 року він подав до прокуратури Одеської області заяву про вчинення злочинів, передбачених ст.375, 372, 366 КК України, суддею Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 зареєстровану за вх.№6412.

В порушення вимог ст.214 КПК України до цього часу відомості про вчинення вказаних злочинів до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Вказану бездіяльність він вважає протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати прокурора виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 27.11.2019 року, надати витяг з ЄРДР та пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу, просив задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою, пояснивши що в поданій заяві не міститься відомостей про вчинення злочину.

Заслухавши прокурора та особи яка подала скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні з пояснень учасників судового розгляду та наданих матеріалів встановлено, що 27.11.2019 року заявник ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення злочинів, передбачених ст.375, 372, 366 КК України, суддею Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 .

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_4 до прокуратури заява названа ним як заява про злочин та містить вимогу про реєстрацію злочинів, вчинених, на думку заявника, суддею під час розгляду цивільної справи, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Доводи, наведені ОСОБА_4 у заяві, є його особистою оцінкою дій вказаної особи і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності її дій, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовим особам не допускаються.

Частинами 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано самостійність суддів у здійсненні правосуддя, їх незалежність від будь-якого незаконного впливу, встановлено заборону втручатися у відправлення правосуддя та впливати на суд або суддів у будь-який спосіб.

Оскарження у будь-який спосіб діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом не допускається.

Згідно роз`ясненням, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011р., оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами прокуратури.

Таким чином, інша, крім судової, процедура ревізії судових рішень, дій або бездіяльності суддів під час здійснення правосуддя з метою оцінки наявності підстав для застосування до суддів кримінальної відповідальності, зокрема шляхом відкриття кримінального провадження, недопустима.

Незгода учасника судового розгляду з ухваленим судовим рішенням чи діями не може бути підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину стосовно судді.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що підставою для звернення ОСОБА_4 до прокурора із вказаною заявою є саме незгода із ухваленим суддею Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 рішення не на користь ОСОБА_4 у цивільній справі №1527/2-6155/11, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції.

Тому суд відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

06.12.2019