ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/3330/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2262/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Повернення обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 09 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , з участю його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілого та його представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 03 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000734 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.153 КК України повернуто прокурору (а.с.104-106).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів зазначив про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також вказав про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону (а.с.133-138).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Потерпілий та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, жодних клопотань або заяв, які б перешкоджали подальшому розгляду справи від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, у провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого в двох епізодах кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Дії ОСОБА_9 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст.153 КК України як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, вчинене повторно групою осіб щодо малолітнього.

Відповідно до положень частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким звершується досудове розслідування.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України під обвинуваченням розуміється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає положенням кримінального процесуального законодавства, яким регламентуються вимоги до даного процесуального документу.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема в обвинувальному акті не зазначена дата, час та місце вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, формулювання якого викладене в обвинувальному акті першим; наведено недопустиму натуралізацію опису злочинів; викладено формулювання обвинувачення ОСОБА_10 , який не є обвинуваченим по даній справі.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного вбачається, що обвинувальний акт в обов`язковому порядку повинен містити формулювання обвинувачення, в межах якого проводиться судовий розгляд.

При цьому, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обвинувальний акт дійсно не містить конкретизації дати, часу та місця вчинення ОСОБА_9 злочину, що в подальшому може унеможливити якісний розгляд кримінального провадження та повний захист обвинуваченого.

Крім того, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наведення слідчим недопустимої натуралізації опису злочинів в обвинувальному акті.

Так, Вищий спеціалізований суд з розгляду кримінальних та цивільних справ в листі від 03 10 2012 року №223/-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» зазначив, що в підготовчому судовому засіданні суд, поміж іншим, має право прийняти рішення та повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України: зокрема, якщо у ньому наведено недопустиму натуралізацію опису злочину.

Крім того, пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» від 30 травня 2008 року № 8 зазначено, що у випадку недопустимості натуралізації опису в обвинувальному висновку обставин вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що унеможливлює його публічне оголошення, судам необхідно повертати справу прокурору для складання нового обвинувального висновку. Вирок, в якому допущена така натуралізація, підлягає скасуванню як такий, що принижує гідність потерпілої особи, тобто натуралізація опису обставин вчиненого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи в обвинувальному акті є недопустимим.

Враховуючи вказані положення, висновки районного суду щодо наведення в обвинувальному акті недопустимої натуралізації опису злочинів, є обґрунтованими.

Слушним є також посилання суду на недопустимість формулювання в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_10 , який не є обвинуваченим у даній справі, оскільки по першому епізоду злочину, інкримінованого ОСОБА_7 неможливо зробити висновок про нерозривний зв`язок між його діями та діями ОСОБА_7 .

Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого та в подальшому прийняти об`єктивне рішення по справі.

Доводи прокурора, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваній ухвалі.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вказав на недоліки обвинувального акту, як на обставини, що перешкоджають вирішенню всіх питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду та проведення судового розгляду, і обґрунтовано виніс ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, правових підстав для її скасування в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 03 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 як обвинуваченого за ч.3 ст.153 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4