Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/683/19
ун. № 759/4421/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2018 за № 0009882, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новотроїцьк Оренбурзької обл. Російської Федерації, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, вдівець, працював охоронцем у лікарні «Охмадит», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження:

представник потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2018 за № 0009882, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , яке обґрунтовує тим, що ризики, які були підставою для обрання та в подальшому продовження обвинуваченому запобіжного заходу не втратили свою актуальність. Обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, впливати на свідків, які ще недопитані судом, та місце проживання яких відомо обвинуваченому, а також є ймовірність вчинення ним інших злочинів. Крім того, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки.
Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що прокурором не наведені ризики, які б вказували на доцільність тримання ОСОБА_3 під вартою. Докази, досліджені судом, не підтверджують винуватості обвинуваченого в інкримінованому йому злочині. Крім того, ОСОБА_3 до затримання працював, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, відтак, просили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Представник потерпілої підтримала клопотання прокурора, а також зазначила, що свідками по даному кримінальному провадженню є переважно сусіди ОСОБА_3 , які на даний час не допитані судом, відтак, обвинувачений може впливати на свідків.
Вислухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує те, що на даний час продовжує існувати ймовірність таких ризиків як ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_3 у провину носять суспільно небезпечний характер. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не всі допитані судом, а також може вчинити інші злочини (кримінальні правопорушення).
Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан його здоров`я,щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, відомості щодо його працевлаштування на час вчинення злочину, наявність постійного місця проживання у м. Києві, а також те, що він раніше несудимий. Дані обставини суд оцінює виключно у сукупності з іншими наведеними вище даними.

За сукупності вище наведених обставин, які не спростовують доводи захисника та обвинуваченого щодо недоцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за доцільне клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
При цьому, на даному етапі розгляду кримінального провадження відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку та попередити вчинення нових злочинів.

Також враховуючи те, що дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 .
Слід також зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-р/2019 (справа № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У даному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що положення ч. 2 ст. 392 цього Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства, а тому суперечать вимогам статей 1, 3, 8, 21, 29, частини першої статті 55 Основного Закону України.
Відповідно до положень ст. 395 КПК України, якою визначено порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 серпня 2019 року (включно), і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1