ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2493/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 639/2331/18-к
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року:
ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 03 квітня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 03 квітня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».
Питання про речові докази судом вирішено у відповідності до норм ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_9 в ніч з 02 на 03 квітня 2018 року, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 , поблизу житлового багатоповерхового будинку № 3-А, розташованого по вул. Ак. Богомольця, у м. Харкові, де вступили у злочинну змову щодо сумісного вчинення крадіжки кабелю зв`язку, поєднаного з проникненням у сховище, яким є телефонна каналізація ПАТ «Укртелеком», що розташована за вищевказаною адресою.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
В апеляційній скарзі, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені вироком, захисник ОСОБА_8 ОСОБА_7 просить вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити у зв`язку з його суворістю та пом`якшити призначене покарання. Своє апеляційне прохання захисник обґрунтовує тим, що обвинувачений погоджується з вироком, проте вважає призначене покарання занадто суворим та вважає за можливе його пом`якшити, оскільки ОСОБА_8 визнав вину у скоєному, щиро покаявся та сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, а також заперечення прокурора, що вважав оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у повній відповідності до норм КПК України та слушно дійшов висновку про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 призначено покарання за

ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення у вироку не лише ступенем тяжкості вчинених злочинів, але при цьому визнав та врахував обставини, що пом`якшує покарання за вчинення злочинів, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (а.с 257).

Апеляційні доводи захисника, про те, що судом не враховані пом`якшуючі обставини та відсутність судимості сприймаються судом критично.

Захисник у своїй апеляційній скарзі ставить питання про призначення більш м`якого покарання, аніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. Проте апеляційна скарга захисника не містить будь-яких додаткових підстав, які б свідчили про можливість застосування норм ст. 69 КК України.

Згідно відомостей кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження обвинуваченого щодо неналежного їх врахування повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання, за злочин вчинений ОСОБА_8 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про неможливість призначити більш м`якого покарання за доводами захисника, оскільки вони не ґрунтуються на нормах КК України.

Більш того, суд призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, яке передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, а саме 3 роки позбавлення волі.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст.ст., 69, 69-1 КК України.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4