Справа № 333/7340/18
Провадження № 1-кп/333/282/19
УХВАЛА
16 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя питання про запобіжний захід відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харкові, громадянина України, українця, освіта неповна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться кримінальне провадження №333/7340/18 (1-кп/333/282/19) відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.345 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні письмово заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , посилаючись на те, що вказаний строк необхідно продовжити, так як ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу останньому, не відпали, за виключенням ризика, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України (ризик знищення чи спотворення речей або документів).
На цей час, на думку прокурора, існують ризики: переховування від суду, можливість незаконного впливу на потерпілих і свідків, а також вчинення обвинуваченим іншого злочину. Це підтверджується тим, що у червні 2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області обвинувачений був засуджений за скоєння злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі. В період розгляду апеляційної скарги на вказаний вирок та перебуваючи на волі, ОСОБА_7 скоїв злочини, передбачені ч.2 ст.289, ч.2 ст.345 КК України, тобто у останнього є схильність до рецидиву. Також, на наявність зазначених ризиків вказують факти: усвідомлення ОСОБА_8 невідворотності покарання за скоєне, факт реєстрації за межами м. Запоріжжя та факт мешкання в орендованому житлі. Тому, ОСОБА_3 вважає, що інші альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 .

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 заявив, що ризики, які були встановлені під час досудового розслідування, відпали і на цей час вони відсутні. У кримінальному провадженні допитані майже усі свідки та потерпілі. Крім того, двоє з потерпілих та свідки є працівники поліції, на показання яких вплинути неможливо. Також, у прокурора відсутні докази, що обвинувачений будь-яким чином намагався чи у подальшому буде впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, має намір ухилитися від суду та вчинити новий злочин. У обвинуваченого є постійне місце проживання і реєстрації, ОСОБА_7 має родину та вже майже 9 місяців утримується під вартою. Дружина обвинуваченого постійно хворіє, тому присутність обвинуваченого вдома є вкрай необхідною. Вважає, що до ОСОБА_4 необхідно обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі це домашній арешт або заставу.
ОСОБА_7 повністю підтримав свого захисника з цього приводу, заперечуючи проти продовження тримання під вартою та зазначив, що зможе виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, пов`язані із застосуванням іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що 26.07.2018 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування було застосовано запобіжний захід тримання під вартою, який у подальшому продовжувався, останній раз до 14.01.2019 року. Ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2019 року та 28.02.2019 року запобіжний захід ОСОБА_6 було продовжено по 07.03.2019 року та 27.04.2019 року.
ОСОБА_7 має постійне місця мешкання у м. Мелітополі Запорізької області, де орендує квартиру і проживає разом з родиною: дружиною та неповнолітньою дитиною - ОСОБА_9 , 2002 року народження, який перебуває у нього на утриманні. Обвинувачений має місце реєстрації у м. Харкові, одружений, офіційно працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується на місцем мешкання.
При прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує наявність відносно ОСОБА_4 вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.06.2018 року за обвинуваченням останнього у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, відповідно до якого ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. На цей час ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні 24.07.2018 року злочинів, передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст.345 КК України, тобто у той час, коли до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та постановлений вирок, який не набрав законної сили.
Також, при вирішенні клопотання прокурора судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі).

При аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів клопотання прокурора, на думку суду, продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинити інший злочин.
Під час розгляду питання про запобіжний захід ОСОБА_6 , суд розглянув можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу.
В даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого, ризик вчинення ОСОБА_8 іншого злочину є настільки вагомим, що суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленому під час розгляду клопотання ризику. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним, та достатнім, а також відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Отже, враховуючи вказані обставини, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , на думку суду, необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 15.06.2019 року (включно).
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, а також надіслати начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 19.04.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1