№ 202/7752/18
У Х В А Л А

07 грудня 2018 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2018 рокуза № 0001872, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
06 грудня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна.
В своєму клопотанні прокурор просить:накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його. На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, та попередження подальшого продажу квартири, розглядати клопотання без власника виклику майна,посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд даного клопотання без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на розпорядження майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є законним, обґрунтованим таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню, оскількивиникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з метою запобігання ризикам знищення, втрати, пошкодження даного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1