У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (технічне приміщення 6 секції будинку), офіційно не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0003886 від 24.04.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003886 від 24.04.2019 року.

У клопотанні слідчий вказує, що досудовим розслідуванням, на даний час, встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний тяжкий злочин із застосуванням насильства за наступних обставин.
Приблизно о 19 год. 40 хв. 23.04.2019 року, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в наслідок попередньо вжитих алкогольних напоїв, в приміщенні магазину «Продукти», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, 46, вступив у словесний конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення магазину та опинились на ділянці місцевості перед вище вказаним магазином.
В результаті словесного конфлікту, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 , тяжких тілесних ушкоджень.
З метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідків, які можуть настати, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_8 та умисно наніс потерпілому не менше двох ударів долонями обох рук, в область грудної клітки та шиї, тобто в ділянки тіла де розташовані життєво важливі органи людини.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки та наслідків, які можуть настати, ОСОБА_4 ^наблизився до ОСОБА_8 , який перебував у положенні стоячи обличчям до нього, та умисно наніс потерпілому ще не менше одного удару правою ногою, в область грудної клітки та живота, тобто в ділянки тіла де розташовані життєво важливі органи людини.
Внаслідок отримання вищевказаних ударів ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на бетонну доріжку, яка розташована перед магазином «Продукти», за адресою; м. Київ, вул. Златоустівська, 46, після чого злочинні дії ОСОБА_4 припинились у зв`язку з втручанням перехожих.
Відповідно до консультативного висновку ДУ «Інститут нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова НАМН України» від 24.04.2019 року, умисними діями ОСОБА_4 . ОСОБА_8 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння: «закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом лівої тім`яно-скроневої ділянки; забій головного мозку; епідуральна гематома лівої тім`яної ділянки».
24.04.2019 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді від п`яти до восьми років позбавлення волі, а тому може здійснити спроби ухилятись від органів досудового розслідування та суду, здійснити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність.

З врахуванням зазначеного, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, просить таке задовольнити. Альтернативний розмір застави просить не визначати, оскільки правопорушення пов`язане із застосуванням насильства. Додатково зазначає, що експертиза щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ще не проведена, наявність тяжких тілесних ушкоджень підтверджується довідкою лікувального закладу.

Підозрюваний та його захисник проти заявленого клопотання заперечили, просять передати підозрюваного під особисту поруку ОСОБА_9 - директора ТзОВ "Житлосервіс плюс" . Вказують, що підозрюваний має місце проживання, хоч і не офіційно, але працевлаштований, позитивно характеризується мешканцями будинку та роботодавцем. Звертають увагу, що підозрюваний повністю сприяє органу досудового розслідування, надає покази, сам ініціював питання проведення слідчого експерименту, в ході якого показав як відбувався конфлікт між ним та потерпілим.

ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що являється директором ТзОВ "Житлосервіс плюс", знає підозрюваного тривалий час, позитивно його характеризує та готовий взяти його під особисту поруку.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, заслухавши особу, що виявила намір взяти підозрюваного на особисту поруку, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0003886 від 24.04.2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24.04.2019 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

24.04.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється в заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, за обставин, що викладені вище.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме: рапорт про виявлення кримінального правопорушення, протокол огляду місця події, протоколи допиту свідка, підозрюваного, протокол проведення слідчого експерименту, консультаційний висновок спеціаліста щодо діагнозу потерпілого.

Окрім цього, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив своєї причетності до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, під час виниклого між ними конфлікту.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не може вважатись не обґрунтованою.

Разом з тим, у матеріалах клопотання відсутні докази, що свідчать про судово-медичне визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого.
До клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу додано лише консультативний висновок спеціаліста від 24.04.2019 року, в якому містяться відомості щодо встановленого діагнозу, однак відсутні будь-які відомості про ступень тяжкості тілесних ушкоджень.
Відтак, кваліфікація дій підозрюваного саме за ч. 1 ст. 121 КПК України є передчасною та не підтвердженою достатніми доказами.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналогічне положення містить ст. 12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду та/або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.
Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором не доведено факту нанесення потерпілому саме тяжких тілесних ушкоджень, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є настільки високим, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину, його позитивні характеристики, а також те, що останній співпрацює зі слідством та не перешкоджав його проведенню, що зазначено в клопотанні слідчого та підтверджено прокурором в судовому засіданні.

Відтак, з врахуванням вищевказаних обставин, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя вважає, що запобігти заявленим ризикам, а саме ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби та покладення на ОСОБА_4 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу.

Щодо можливості передання підозрюваного ОСОБА_4 під особисту поруку ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначає, що слідчому судді не було надано жодних документів та/або інших відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_9 являється особою, яка заслуговує на довіру, а тому передання підозрюваного під особисту поруку такій особі не видається можливим.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194-196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 (технічне приміщення 6 секції будинку), без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого з 20 години 00 хвилин вечора до 07 години 00 хвилин ранку наступного дня;
- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;
- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;
- не залишати без дозволу слідчого, прокурора та/або слідчого судді межі м.Києва;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали встановити до 24 червня 2019 року включно.
Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
В задоволенні клопотання про передачу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особисту поруку відмовити.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1