Справа №388/1423/18 провадження № 1-кп/403/6/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2019 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка клопотання прокурора начальника Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 17.09.2018 року, про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ Дніпропетровської
області, адреса місця проживання, зареєстрована у
встановленому законом порядку та фактичного проживання:

АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта професійно-технічна,
громадянина України, раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

До Устинівського районного суду Кіровоградської області для розгляду надійшло клопотання, складене прокурором - начальником Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 17.09.2018 року, про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.44, ч.3 ст.263 КК України гр-на ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Згідно клопотання досудовим розслідуванням було встановлено, що 16.09.2018 року, точного часу не встановлено, гр-н ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік Південного гірничо-збагачувального комбінату на АДРЕСА_2 , побачив на землі сумку темно-зеленого кольору із сталевою застібкою, всередині якої після відкриття, виявив корпус гранати Ф-1, відділений від неї засіб підриву та один патрон до вогнепальної зброї. Внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на придбання знайдених предметів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, гр-н ОСОБА_4 , власноручно, без сторонньої допомоги та мети збуту, привласнив знайдені предмети шляхом їх поміщення до належної йому сумки через плече, тим самим вчинивши придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. В подальшому, цього ж дня, сівши до електропотягу, гр-н ОСОБА_4 попрямував до м.Долинська Кіровоградської області, тим самим вчинивши незаконне носіння, зберігання та перевезення корпусу гранати Ф-1, відділеного від неї засобу підриву та одного патрону до вогнепальної зброї. Після прибуття до м.Долинська Кіровоградської області, перебуваючи на пероні залізничної станції «Долинська», гр-н ОСОБА_4 , маючи можливість подальшого носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за власним бажанням, звернувся до працівників Долинського відділення поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області та добровільно видав їм наступні предмети: 1) корпус гранати Ф-1, який згідно висновку експерта №83/854 від 24.09.2018 року не відноситься до категорії боєприпасів, є корпусом бойової гранати типу Ф-1 та зарядом вибухової речовини до гранати типу Ф-1, що містив вибухову речовину 2, 4, 6-тринітротолуон (тротил); 2) відділений від корпусу гранати типу Ф-1 засіб підриву, який згідно висновку експерта №83/854 від 24.09.2018 року не відноситься до категорії боєприпасів, є бойовим підривником типу УЗРГМ та вибуховим пристроєм, призначеним для ініціювання зарядів вибухових речовин у корпусах ручних гранат; 3) предмет, схожий на патрон, який згідно висновку експерта №255 від 26.09.2018 року є боєприпасом, автоматним патроном центрального запалення калібру 5,45х39 мм промислового виготовлення до автоматів системи «Калашникова» «АК-74», АКС-74У, РПК-74» та інші зразка 1973 року, придатний для стрільби, вистріляний заряд, при цьому володіє достатньою вражаючою здатністю (74,25Дж/мм2).
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне поводження з бойовими припасами, що полягає у їх придбанні, зберіганні, носінні та перевезенні. В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане ним до суду клопотання та вважав за необхідне на підставі ч.1 ст.44, ч.3 ст.263 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України у зв`язку із добровільною здачею ним працівникам поліції бойових припасів, а кримінальне провадження стосовно нього - закрити.
В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього за наявної підстави закрити. При цьому підтвердив свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.3 ст.263 КК України, а саме: у зв`язку із добровільною здачею ним органам влади бойового припасу.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та матеріали кримінального провадження, надані прокурором у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно положень ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
У відповідності до положень ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З клопотання прокурора вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що полягає у незаконному поводженні з бойовими припасами.
Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі - Постанова №12) особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (зокрема, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене). При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
З огляду на викладене, вирішуючи питання про наявність при розгляді клопотання визначених КК України умов та підстав для звільнення гр-на ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України, а саме: доведеності доказами вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (умова) та добровільності здачі ним органам влади бойових припасів, як поведінки після вчинення даного злочину, з якою закон пов`язує можливість такого звільнення (підстава), суд приходить до наступного висновку.
Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України «Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами» передбачає умисні (в тому числі альтернативні) дії особи - носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» (далі - Постанови №3), під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходяться не при особі, а в обраному нею місці.
З урахуванням того, що під час досудового розслідування та в судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора не було встановлено обставин володіння підозрюваним ОСОБА_4 добровільно зданим ним бойовим припасом та його зберігання в певному обраному ним місці, оскільки він мав його безпосередньо при собі, що було підтверджено підозрюваним і в підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність в діях підозрюваного зберігання вказаного вище предмету злочину як ознаки, що характеризує об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Крім того, незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо) (п.11 Постанови №3). Таким чином, перевезення підозрюваним ОСОБА_4 при собі бойового припасу (транспортування) охоплюється поняттям «незаконне носіння» та не потребує окремої кваліфікації, як дія, що становить об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до роз`яснень п.12 Постанови №3 незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.
На підставі викладеного, враховуючи показання підозрюваного ОСОБА_4 , який в судовому засіданні надав послідовні показання щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та достатність зібраних під час досудового розслідування доказів, які свідчать про його вчинення саме підозрюваним ОСОБА_4 (зокрема, письмова заява ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції предметів злочину; протокол огляду місця події від 16.09.2018 року; висновки експерта №83/854 від 24.09.2018 року та №255 від 26.09.2018 року), суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого він підозрюється; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України як носіння та придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, а його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, є встановленою та доведеною.
При цьому приходячи до висновку про необхідність правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, як носіння та придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, суд виходить з положень ч.3 ст.337 КПК України, згідно якої суд може вийти за межі висунутого обвинувачення, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, з урахуванням того, що носіння та придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу є самостійними ознаками об`єктивної сторони злочину, що охоплюються диспозицією ч.1 ст.263 КК України, не потребують додаткової кваліфікації дій підозрюваного та не впливають на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ..
За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.
Відповідно до ч.3 ст.263 КК України звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами першою або другою цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.
Під добровільною здачею органам влади зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, яка згідно з ч.3 ст.263 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно розуміти такі дії, коли особа, маючи можливість і надалі зберігати будь-який із зазначених предметів, незалежно від мотивів за власним бажанням передає його відповідному державному органу (п.28 Постанови №3).
Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку із добровільною здачею ним бойового припасу працівникам поліції, як представникам органу влади, яку підтвердив і в підготовчому судовому засіданні. При цьому підозрюваному ОСОБА_4 судом було роз`яснено у відповідності до вимог ч.3 ст.285 КПК України суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та встановлена відсутність у підозрюваного такого заперечення.
З клопотання прокурора вбачається, що потерпілий у даному кримінальному провадженні відсутній, а вчиненим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоди не було завдано.
На підставі викладеного, судом встановлена наявність достатніх правових підстав для застосування ч.3 ст.263 КК України та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у зв`язку із добровільною здачею ним бойового припасу органам влади.
У відповідності до п.20 Постанови №12, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
Разом з тим, відповідно до акту знищення вибухонебезпечних речових доказів №54 від 24.09.2018 року, корпус гранати Ф-1 із зарядом вибухової речовини в кількості 1 шт. та підривач ручних гранат УЗРГМ в кількості 1 шт. були знищені в результаті проведення експертного експерименту по кримінальному провадженню №0000728 шляхом підриву на підривному майданчику глиняно-піщаного карєру біля с.Катеринівка Кіровоградського району Кіровоградської області.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні були проведені експертиза №83/854 від 24.09.2018 року, витрати по якій становлять 1144 грн. 00 коп., та експертиза №255 від 26.09.2018 року, витрати по якій становлять 572 грн. 00 коп..
Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.
Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Ст.126 КПК України передбачено прийняття судом рішення щодо процесуальних витрат вироком суду або ухвалою.
Оскільки ч.2 ст.124 КПК України, регламентовано стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта лише при постановленні судом обвинувального вироку, то вона є спеціальною нормою стосовно ч.1 ст.126 КПК України, в якій зазначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою і при вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта необхідно використовувати саме норму ч.2 ст.124 КПК України.
Таким чином, ч.2 ст.124 КПК України передбачено стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку, тобто фактично лише вироком суду, а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.2 ст.1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Оскільки КПК України та іншими, зазначеними у ч.2 ст.1 КПК України нормативно-правовими актами України не передбачено можливості стягнення з підозрюваного процесуальних витрат, у тому числі витрат на залучення експертів, у разі його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття з цієї підстави кримінального провадження, і в даному кримінальному провадженні судом не було поставлено обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз не підлягають стягненню з підозрюваного, а відносяться за рахунок держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.44, ч.3 ст.263 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314, 369, 372, 395, 532 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на підставі ч.3 ст.263 КК України, у зв`язку із добровільною здачею ним бойового припасу органу влади. Кримінальне провадження, внесене 17.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728, стосовно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Судові витрати за проведення експертизи №83/854 від 24.09.2018 року в сумі 1144 грн. 00 коп., та експертизи №255 від 26.09.2018 року в сумі 572 грн. 00 коп. відшкодувати за рахунок коштів державного бюджету.
Речові докази у кримінальному провадженні:1) гільзу від патрону калібру 5,45 мм., упаковану в спеціальний пакет №3938962; 2) фрагменти корпусу гранати Ф-1 та підривача ручної гранати УЗРГМ, упаковані в спеціальний пакет №3067664, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Долинського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Устинівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1