Справа № 445/145/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Золочеві, Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000036 від 22.02.2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Горностаївського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в званні солдат, в порушення вимог ст. 9, 11, 12, 16, 49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, умисно, з 08 год. 30 хв. 29 листопада 2015 року не з`являвся із наданої відпустки до розташування військової частини пп НОМЕР_2 до 20 год. 30 хв. 29 вересня 2016 року (моменту затримання), службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , не вживаючи мір для повернення до розташування військової частини раніше за наявності можливості для цього, тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причини, в умовах особливого періоду.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Крім того, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 9, 11, 12, 16, 49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби в умовах особливого періоду, умисно, після закінчення строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тобто 26 листопада 2016 року, не з`явився до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до 11 год. 00хв.19.01.2017 року (моменту затримання), службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до розташування військової частини раніше за наявності можливості для цього, тобто не з`явився вчасно на службу без поважних причини, в умовах особливого періоду.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, обставин, викладених в обвинувальному акті щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, не заперечив.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, та враховуючи, що ніким не оспорюються фактичні обставини справи та кваліфікація пред`явленого обвинувачення, суд оголосивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів що підтверджують обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеним факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_6 без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, яким не заподіяно тяжких наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Вивчаючи особу обвинуваченого судом встановлено, що за місцем проживання такий характеризується посередньо, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психіатричного захворювання не знаходиться, раніше не судимий.
Враховуючи вищевикладене, суд обираючи обвинуваченому покарання в межах санкції ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, з встановленням випробувального терміну у відповідності з вимогами ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч.4 ст.407 КК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1