УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , перевіривши дотримання вимог ст.ст. 303-304 КПК України за скаргою розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, у якій просить зобов`язати слідчого ОСОБА_3 , в термін до 20.12.2018 року, провести, в присутності постраждалої особи - ОСОБА_2 , слідчі дії з гр. ОСОБА_4 , на предмет встановлення факту спроможності останнього самостійно виконати всі необхідні дії на персональному комп`ютері по створенню документу формату А-3, аналогічного «Платіжній відомості...», яку власноручно заповнювала ОСОБА_5 , і копію якої сама ОСОБА_5 надала до Житомирської ОДПІ як доказ, що підтверджує факт її перебування в трудових відносинах з БМП «Сприяння», а пізніше до Богунського районного суду м. Житомира з цими самими намірами. Копію протоколу, до якого будуть занесені результати слідчих дій з гр. ОСОБА_4 , на предмет встановлення факту можливості створення ним, чи неможливістю створення ним «Платіжної відомості..» встановленого зразка, завірити в установленому порядку і вручити під розписку ОСОБА_2 , для подальшого надання її до Богунського районного суду м. Житомира та долучення, як належного та допустимого доказу, до матеріалів справи №295/846/17.
Слідчий суддя, перевіривши дотримання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 , приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його Главою 26.

Зокрема, об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частинами 1, 2 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України перелік оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним і не передбачає звернення до слідчого судді із скаргою про зобов`язання слідчго провести слідчі дії.

Слід зазначити, що частиною 5 статті 40 КПК України регламентовано, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Також суд зазначає, що 09.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, у якій просив зобов`язати слідчого ОСОБА_3 , в термін до 20.10.2018 року, провести, в присутності постраждалої особи - ОСОБА_2 , слідчі дії з гр. ОСОБА_4 , на предмет встановлення факту спроможності останнього самостійно виконати всі необхідні дії на персональному комп`ютері по створенню документу формату А-3, аналогічного «Платіжній відомості...», яку власноручно заповнювала ОСОБА_5 , і копію якої сама ОСОБА_5 надала до Житомирської ОДПІ як доказ, що підтверджує факт її перебування в трудових відносинах з БМП «Сприяння», а пізніше до Богунського районного суду м. Житомира з цими самими намірами. Копію протоколу, до якого будуть занесені результати слідчих дій з гр. ОСОБА_4 , на предмет встановлення факту можливості створення ним, чи неможливістю створення ним «Платіжної відомості..» встановленого зразка, завірити в установленому порядку і вручити під розписку ОСОБА_2 , для подальшого надання її до Богунського районного суду м. Житомира та долучення, як належного та допустимого доказу, до матеріалів справи №295/846/17.

25.10.2018 року, за результатами розгляду вищевказаної скарги, слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира постановлено ухвалу, якою скаргу задоволено частково, зобов`язано уповноважену особу СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0005625 вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України за клопотанням керівника БМП «Сприяння» ОСОБА_2 від 05.10.2018 року, повідомити заявника про результат розгляду клопотання або винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

Слід також наголосити, що відповідно до кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Відмова у відкритті провадження у зв`язку з тим, що певні дії слідчого не підлягають оскарженню слідчому судді, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду не є тотожним обмеженню в досгупі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Частиною 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, тобто такі рішення, дії чи бездіяльність, які не зазначені у переліку ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 315 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1-27, 303-307, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1