Провадження №1-кс/447/887/18
Справа №447/2200/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 р. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області І.Охабської від 03 серпня 2018 року про відмову у визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000028 від 06.10.2017 року,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою на постанову слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03 серпня 2018 року про відмову у визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000028 від 06.10.2017 року, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03 серпня 2008 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ГУНП у Львівській області залучити ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні №0000028 від 06.10.2017 року. Зобов`язати Миколаївський відділ Золочівської місцевої прокуратури внести відомості в ЄРДР за ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 382 КПК України за правопорушення вчинені: керівником Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , заступником керівника Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , прокурором Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , прокурором Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , начальником Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , начальником СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 , слідчим СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 та внести відомості в ЄРДР за ст. 383 КК України за правопорушення вчинені ОСОБА_13 . Свою скаргу обгрутовує тим, що у відповідності до постанови слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03.08.2018 року йому було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000028 від 06.10.2017 року, яку він отримав 01.09.2018 року. Однак, заявник ОСОБА_4 вважає себе потерпілим у даному кримінальному провадженні, а тому просив залучити його в якості потерпілого у кримінальному провадження №0000028 від 06.10.2017 року в порядку ч.ч.2, 7 ст. 55 КПК України за ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_14 від 05 жовтня 2017 року (справа №447/1424/17, провадження № 1-кс/447/359/17) про зобов`язання Золочівську місцеву прокуратуру внести відомості в ЄРДР за ч.1 ст. 364 та ч.2 ст. 382 КК України за правопорушення вчинені державним виконавцем Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_15 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив та просив відмовити в повному обсязі.
В судові засідання, призначені на 12.09.2018 року, 27.09.2018 року, 12.10.2018 року, , заявник ОСОБА_4 не з`явився. 30.10.2018 року подав до суду доповнення до резолютивної частини скарги, однак в подальшому в судові засідання 01.11.2018 року, 16.11.2018 року та 07.12.2018 року не з`являвся з невідомих для суду причин, що позбавило суд можливості заслухати особисті пояснення скаржника по суті скарги.
Слідчим суддею прийнято рішення про проведення розгляду скарги за відсутності скаржника ОСОБА_4 , оскільки останній будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, залишення скарги без розгляду суперечить правовим приписам ст.307 КПК України, а відтак, скаргу слід вирішити на підставі поданих доказів. До вказаних висновків, суд прийшов виходячи з наступного.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У частині 5 ст.9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_4 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судові засідання не з`являвся, а відтак, судом вирішено провести розгляд скарги за його відсутності, що на думку суду не суперечить правовим приписам кримінально-процесуального закону. Суд позбавлений можливості прийняти інше, аніж передбачено ст.307 КПК України, судове рішення по скарзі.
Оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000028, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обовязків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Заявник ОСОБА_4 просить визнати його потерпілим кримінальному провадження №0000028 від 06.10.2017 року, однак, як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_4 із відповідною заявою не звертався.
У своїй скарзі заявник зазначив, що керівником Зололчівської місцевої прокуратури порушено ст.ст. 37, 214 КПК України та Положення про ЄРДР в інтересах державного виконавця ОСОБА_15 . В ухвалі слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 05.10.2017 року на підставі заяви ОСОБА_4 від 15.06.2017 року про внесення відомостей в ЄРДР за бездіяльність державного виконавця Миколаївського ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_15 зобов`язано Золочівську місцеву прокуратуру Львівської області внести відомості в ЄРДР за ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 382 КК України Однак, ані керівником Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , ані прокурором ОСОБА_8 , ні ОСОБА_9 не було виконано ухвали слідчого судді, тобто ними було порушено вимоги п.п.2,4, 6 ст. 214 КПК України, Заступником керівника Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 02.07.2018 року внесено підпис реєстратора, однак не виконано вимоги п.п. 2,4 ст. 214 КПК України. Керівником органу досудового розслідування - начальником Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та начальником СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та начальником СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 не оскаржено прокурору вищого рівня в порядку ст. 312 КПК України вищевикладені порушення.
Згідно доповнення до резолютивної частини скарги від 11.09.2018 року ОСОБА_4 просив визнати неправомірними дії та бездіяльність прокурорів Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керівниками органу досудового розслідування : начальником Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та начальником Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 .
Однак, у відповідності до копії повідомлення слідчого СВ Миколаївського ВП ПУстомитівського ВПГУНП у Львівській області кримінальне провадження №0000028 від 06.10.2017 року закрито в порядку ч.5 ст. 284 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03 серпня 2018 року про відмову у визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000028 від 06.10.2017 року, з врахуванням доповнення до резолютивної частини скарги від 11.09.2018 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 93, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 03 серпня 2018 року про відмову у визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000028 від 06.10.2017 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1