ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000776, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нововолинськ Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.09.2018 року вироком Нововолинського міського суду Волинської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим 12 вересня 2018 року Нововолинським міським судом Волинської області до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75 та 76 КК України звільнений відбування покарання з іспитовим строком один рік, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і в період не знятої та не погашеної судимості повторно вчинив умисні корисливі злочини.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , 21 жовтня 2018 року, близько 15 години 55 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Єва 1622», що по вулиці Ковельській, 27, у місті Володимир-Волинському Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, повторно таємно викрав з полиці в торгівельному залі флакон парфумів «Sergio Tacchini Club» ємкістю 100 мл, закупівельна вартість котрих становить 355 грн. 54 коп., чим завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 21 жовтня 2018 року, близько 17 години 16 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Єва 1629», що по вулиці Луцькій, 13, у місті Володимир-Волинському Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, повторно таємно викрав з полиці в торгівельному залі флакон парфумів «Cristian Lacroix Bazar» ємкістю 100 мл, закупівельна вартість котрих становить 483 грн. 82 коп., чим завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , також повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив факт та розповів про обставини вчинення ним двічі повторно 21 жовтня 2018 року крадіжок парфумів із магазинів «Єва 1622», що по вулиці Ковельській, 27, та «Єва 1629», що по вулиці Луцькій, 13, у місті Володимир-Волинському Волинської області. Зазначив, що вказані злочини вчинив у зв`язку з особливим відношенням до елітних парфумів та під впливом невиправданого азарту, пов`язаного з інтересом «чи спіймають його, чи ні…». Повідомив, що у вчиненому щиро кається, жодних відомостей від досудового розслідування не приховував, активно сприяв у розкритті злочину, зокрема повернув працівникам поліції викрадені парфуми, а під час судового розгляду справи магазинам, що належать ТОВ «РУШ», повністю відшкодував заподіяні збитки.

Представник потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, розповів про обставини розкриття злочинів та погодився із пред`явленим обвинуваченням. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував заподіяні матеріальні збитки ТОВ «РУШ», а тому не має жодних матеріальних претензій до ОСОБА_5 , просив суворо його не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи наявні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і є достатньою для визнання його винуватим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Хоча з листопада 2013 року до березня 2017 року знаходився на обліку у лікаря-психіатра з приводу соціалізованого розладу поведінки. ОСОБА_5 не одружений та дітей не має, не працює. Раніше, будучи неповнолітнім притягався до відповідальності за вчинення неодноразових суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки грабежів, однак справа щодо нього була закрита Нововолинським міським судом Волинської області 12 серпня 2011 року, а до ОСОБА_5 були застосовані примусові заходи виховного характеру, що характеризує особу обвинуваченого з негативного боку.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення однорідного корисливого злочину: 12.09.2018 року вироком Нововолинського міського суду Волинської області засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

За матеріалами складеної Іваничівським міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області досудової доповіді у справі № 1516 від 21 листопада 2018 року, рівень ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий.

З врахуванням оцінки психічного ставлення обвинуваченого до вчиненого, систематичності вчинення ним кримінальних правопорушень та фактів притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак продовження своєї злочинної діяльності, яка виразилась у повторному вчиненні крадіжок, суд критично оцінює щирість каяття обвинуваченого та не приймає даної обставини як такої, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 .

Разом з тим добровільне та повне відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 заподіяних збитків потерпілому за час розгляду справи в суді, суд приймає в якості обставини, що пом`якшує його покарання.

Відтак, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, а також враховує добровільне відшкодування ОСОБА_5 потерпілому завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

В той же час, ОСОБА_5 умов звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком суду не виконав та під час призначеного йому судом іспитового строку повторно вчинив нові умисні корисливі злочини. Систематичне вчинення ОСОБА_5 умисних злочинів беззаперечно свідчить про його суспільну небезпеку, небажання змінити характер свого життя та стати на шлях виправлення.

На даний час ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість, яка у відповідності до ч.2 ст.88 Кримінального кодексу України має правове значення у разі вчинення нового злочину.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку публічного обвинувачення, представника потерпілого, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, стан сім`ї, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Обране обвинуваченому таке покарання, за переконанням суду, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. За вказаних обставин суд вважає, що активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину та відшкодування заподіяної ним шкоди істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого.

В той же час, у відповідності до ст.691 КК України, визнання обвинуваченим його вини, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1 та 2 ч. 1 ст.66 КК України, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуються судом при визначенні максимального строку призначеного обвинуваченому покарання.

Однак, у відповідності до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлено та процесуальні витрати у справі відсутні.

Оскільки на момент розгляду справи відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, а обвинуваченим умови попередньо обраного до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту виконувались належним чином, суд вважає доцільним залишити до вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, із обов`язками, які були визначені йому ухвалою слідчого судді від 09 листопада 2018 року.

Речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Інші заходи забезпечення кримінального судочинства, крім запобіжного заходу у провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 65, 71, 78 КК України, ст.ст.349, 370-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту застосований щодо ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 листопада 2018 року залишити в силі до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

1.флакон парфумів «Sergio Tacchini Club», ємкістю 100 мл, та флакон парфумів «Cristian Lacroix Bazar», ємкістю 100 мл, які знаходяться на відповідальному зберіганні у камері зберігання речових доказів Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області повернути їх власнику ТОВ «РУШ».

2.оптичні носії інформації із файлами, що містять відеозаписи із камер спостереження магазинів ТОВ «РУШ», які зберігаються при матеріалах провадження - залишити зберігати у ньому.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та представнику потерпілого.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий (підпис).

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1