Ухвала
13 березня 2019 року
м. Київ
справа № 688/2491/17
провадження № 51-424ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року,

встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 7 лютого 2018 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку

з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків.

У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції вказано на необхідність викласти вимоги касаційної скарги у відповідності до ст. 436 КПК та навести їх обґрунтування

із зазначенням того, у чому полягає незаконність судового рішення, конкретизувати

які саме доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направив касаційну скаргу, якою, на його думку, усуває недоліки касаційної скарги. Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 . Касаційний кримінальний суд установив, що, зазначені в ухвалі Верховного Суду

від 7 лютого 2019 року, недоліки касаційної скарги, захисник не усунув.
Зокрема, у виправленій, на його думку, касаційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись

на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність належного обґрунтування зазначеним доводам не навів. У касаційній скарзі захисника не зазначено, у чому саме полягає неправильне застосування закону України

про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування оскаржених судових рішень та не конкретизовано яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру

у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень та були б безумовною підставою для скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Крім того,

у касаційній скарзі не вказано які саме доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою апеляційного суду.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи

на те, що ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить

до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року подану в інтересах ОСОБА_5 разом з усіма доданими

до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: