Справа № 461/1153/19
Провадження № 1-кс/461/1508/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

19.02.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
слідчим відділом Галицького ВП ГУ Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 23.01.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Слідчий СВ Галицького ВП ГУ Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від слідства та суду, незаконно випливати на потерпілого у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та свідчить про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний клопотання заперечив з мотивів необгрунтованості.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши всі обставини кримінального провадження в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Положеннями ч.2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Заявою про злочин від 22.01.2019 року, протоколом огляду місця події від 22.01.2019 року, протоколом допиту представника потерпілого від 28.01.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 28.01.2019 року, протоколом огляду предмета від 13.02.2019 року обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра.

Прокурор вважає, що єдиним можливим запобіжним заходом, який може бути застосований до ОСОБА_4 є тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватись не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого у кримінальному провадженні підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.

Однак, того що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вищевказаним ризикам прокурором в ході розгляду клопотання не доведено. Зокрема не подано жодного належного доказу з цього приводу. Крім того, взагалі нічим не обґрунтований розмір застави про яку клопоче слідчий.

При цьому, згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи матеріали клопотання, доводи учасників процесу та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, репутацію, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, а до підозрюваного слід застосувати альтернативний запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:
У задоволенні клопотання відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого ОСОБА_5 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких;
-носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали два місяці - до 19 квітня 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному порядок виконання ухвали, передбачений ч.5 ст.181 КПК України.

Копію ухвали скерувати до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області для виконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1