У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
особи, яка бере участь у
кримінальному провадженні
щодо застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0008295 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого 10.12.2016 року направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України до Печерського районного суду м. Києва,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 10 травня 2018 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, повторно разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 34, побачили припаркований автомобіль марки «Пежо 206», д.н.з. литовської реєстрації « НОМЕР_1 », та в цей час у них виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, групою осіб, де об`єктом було майно, що знаходилось в салоні автомобіля та належить потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вступивши в злочинну змову, особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_7 чітко розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, мала розбити скло автомобіля за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, що був підготовлений для вчинення злочину, а ОСОБА_7 мав знаходитися поруч та контролювати оточуюче середовище, щоб сторонніми особами не були помічені їх злочинні дії. Надалі, діючи згідно розподілених ролей та заздалегідь узгодженого плану, направленого на таємне викрадення чужого майна, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до вищевказаного автомобіля та використовуючи заздалегідь підготовлений інструмент, розбив праве переднє скло автомобіля, в той момент, як ОСОБА_7 перебував неподалік та слідкував за тим, щоб сторонніми особами не були помічені їх дії, після чого ОСОБА_7 підійшов до вказаного автомобіля та разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, таємно викрали з салону майно, належне потерпілому ОСОБА_8 , а саме: чоловічу чорну сумку, вартістю 300 грн., гаманець чорного кольору, вартістю 300 грн., всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 214 грн., відеореєстратор, вартістю 1500 грн. В подальшому, особа, матеріалі відносно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_7 , довівши до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, заволодівши майном, належним потерпілому ОСОБА_8 , зникли з місця події, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2314 гривень 00 копійок.
Згідно довідки Київської міської неврологічної лікарні № 2 від 14.06.2018 року, ОСОБА_7 перебуває на диспансерному нагляді у лікарні з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 427 від 21.06.2018 « ОСОБА_7 у зв`язку з даними з його медичної документації про наявність у нього з 2017 року хронічного психічного розладу та виявленими при даному обстеженні особливостями психічного стану, потребує проведення йому стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи в умовах КМЦСПЕ».
Відповідно до висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, а саме висновку судово-психіатричного експерта № 147 від 21.08.2018 року: 1. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься діяння, у скоєнні якого він на даний час підозрюється, страждав на «Шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром» (шифр по МКХ-F20.0), за своїм психічним станом на той період, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно наданої документації вперше це захворювання у підекспертного було зафіксовано в червні 2017 року. 2. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься діяння, у скоєнні якого він на даний час підозрюється, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься діяння, у скоєнні якого він на даний час підозрюється, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5. ОСОБА_7 на даний час страждає на шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. 9. ОСОБА_7 на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психотропних речовин не страждає.10. ОСОБА_7 призначення проти алкогольного та проти наркоманічного лікування не потребує.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_7 до моменту вчинення правопорушення ніколи не бачив. Сама подія відбувалась по вулиці Попудренка, 34 в м. Києві у травні 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин. Він направлявся до свого автомобіля марки «Пежо 206» р.н. « НОМЕР_1 », який припаркував по вулиці Попудренка, 34 в, підійшовши ближче, побачив біля свого транспортного засобу людей у цивільному одязі, як потім з`ясувалося, це були працівники поліції, які представилися та повідомили про те, що в його автомобілі розбито праве переднє скло. Зокрема, зазначив, що події злочину особисто не бачив, проте, коли йшов у напрямку свого автомобіля, звернув увагу, що неподалік під деревом у кайданках сидів ОСОБА_7 , пройшовши повз нього, він підійшов до свого автомобіля, де вже знаходилися працівники поліції, повідомили про те, що двоє чоловіків розбили скло його автомобіля та викрали з салону речі, після чого він виявив, що з салону автомобіля зникли особисті речі, а саме: чорна чоловіча сумка, гаманець чорного кольору в якій знаходилися гроші у сумі близько 200 гривень, відеореєстратор, набір інструментів в оранжевій коробці та банківські картки, після чого було викликано слідчо-оперативну групу. Зазначив, що усі речі, які знаходилися у сумці, були вилучені у його присутності та усе, що було викрадено, йому повернуто.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що 10 травня 2018 року, близько 18 години 00 хвилин, під час виконання своїх службових обов`язків по вулиці Попудренка, 34 в у м. Києві, помітив двох чоловіків, поведінка яких була підозрілою, вони метушились, проходячи повз автомобіль білого кольору марки «Пежо 206» р.н. « НОМЕР_1 », вели себе знервовано, в подальшому було встановлено їх особи, це були ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . В руках ОСОБА_10 була газета, в якій, як потім з`ясувалося, знаходилася рогатка за допомогою якої він розбив скло автомобіля, спрацювала сигналізація, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 почали нишпорити в салоні автомобіля, він побачив, як ОСОБА_7 одягнув на плече сумку чорного кольору та направилися у бік лікарні, ОСОБА_10 йшов попереду, ОСОБА_7 позаду, він з напарником ОСОБА_11 побігли у їх бік та затримали ОСОБА_7 . При затриманні до ОСОБА_7 було застосовано кайданки, при цьому він не зміг пояснити чому тікав та звідки у нього чоловіча сумка чорного кольору, після чого викликали слідчо-оперативну групу та у ОСОБА_7 було вилучено набір інструментів в оранжевій коробці, чорний гаманець, банківські картки та гроші у сумі 200 гривень, які знаходилися у гаманці, із заднього карману брюк було вилучено рукавички з тканини синього кольору. Після затримання ОСОБА_7 , до автомобіля марки «Пежо 206» р.н. « НОМЕР_1 » підійшов потерпілий ОСОБА_8 , який в подальшому написав заяву про вчинення злочину.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що 10 травня 2018 року, близько 16 годині 00 хвилин, під час виконання службових обов`язків по вулиці Попудренка, 34 в у місті Києві, він разом з напарником ОСОБА_9 затримали ОСОБА_7 , який разом з ОСОБА_10 вчинив крадіжку з автомобіля марки «Пежо 206» р.н. « НОМЕР_1 ». ОСОБА_7 був у полі його зору, проте не бачив його, оскільки він знаходився за його спиною в момент вчинення крадіжки з автомобіля, після чого він почав наздоганяти останнього та затримав його, в подальшому у ОСОБА_7 було вилучено рукавички з тканини синього кольору та чоловічу сумку чорного кольору, в якій знаходились набір інструментів в оранжевій коробці, чорний гаманець, банківські картки та гроші у сумі 200 гривень, які знаходилися у гаманці. Зокрема, зазначив, що ОСОБА_10 рогаткою розбив скло в автомобілі, вона була вилучена, чоловічу сумку, яка знаходилася на передньому сидінні автомобіля викрав ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_10 почав швидко відходити від автомобіля, а ОСОБА_7 замешкався та був затриманий, при цьому до нього було застосовано кайданки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що являється батьком ОСОБА_7 , неодноразово намагався налагодити зв`язок із сином, проте вони не бачилися майже 10 років, а тому йому невідомо нічого про життя ОСОБА_13 .

У судовому засіданні ОСОБА_7 відмовився від надання показів.

Крім того, у судовому засіданні було переглянуто та досліджено DVD-R-диск до протоколу обшуку від 10.05.2018 року, що містить відео, яким зафіксовано особистий обшук ОСОБА_7 за участю потерпілого, спеціаліста та понятих, а саме під час перегляду файлу вбачається, що 10 травня 2018 року о 20 годині 30 хвилин працівниками поліції було проведено особистий обшук ОСОБА_7 , який дістав з карманів брюк у які був одягнений останній, мобільний телефон, набір ключів, гаманець та рукавички з тканини. Потерпілий ОСОБА_8 розповів, що коли прийшов до свого автомобіля, виявив крадіжку, а саме із салону його автомобіля зникла чоловіча сумка чорного кольору, відео реєстратор, гаманець чорного кольору з грошима, номіналом близько 215 гривень. ОСОБА_7 відкриває чоловічу сумку чорного кольору, яка знаходилася на його правому плечі та дістає звідти набір інструментів в оранжевій коробці, при цьому зазначає, що від пояснень відмовляється, чоловіча сумка йому не належить, оскільки він її знайшов.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та дослідженими письмовими документами, а саме: постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 04.09.2018 року; рапортом працівників поліції; протоколом огляду місця події від 10.05.2018 року; протоколом огляду речей від 15.05.2018 року; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.05.2018 року; протоколом обшуку від 10.05.2018 року; висновком судово-психіатричної експертизи № 427 від 21.06.2018 року; висновком судово-психіатричної експертизи № 147 від 21.08.2018 року; протоколом обшуку затриманої особи від 11.05.2018 року.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.
ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив якщо можливо, то застосувати до нього амбулаторне лікування.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора та просив передати ОСОБА_7 на поруки батькові ОСОБА_12 .
Так, відповідно до висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, а саме висновку судово-психіатричного експерта № 147 від 21.08.2018 року: 1. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься діяння, у скоєнні якого він на даний час підозрюється, страждав на «Шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром» (шифр по МКХ-F20.0), за своїм психічним станом на той період, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно наданої документації вперше це захворювання у підекспертного було зафіксовано в червні 2017 року. 2. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься діяння, у скоєнні якого він на даний час підозрюється, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься діяння, у скоєнні якого він на даний час підозрюється, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5. ОСОБА_7 на даний час страждає на шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує призначення примусових заходів медичного характер у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. 9. ОСОБА_7 на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психотропних речовин не страждає.10. ОСОБА_7 призначення проти алкогольного та проти наркоманічного лікування не потребує.
З огляду на вище приведені докази, належність і допустимість яких ніким не спростована, суд приходить до висновку про те, що саме ОСОБА_7 було вчинені кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке було скоєно останнім у стані неосудності, тому він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.
Відповідно до ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.
Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Відповідно до роз`яснень п.п. 5, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними. Судам потрібно мати на увазі, що тимчасовий розлад психічної діяльності особи, який позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, що настав після вчинення злочину (як до постановлення вироку, так і під час відбування покарання), також може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно-небезпечного діяння і тому з урахуванням цих вимог, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 потребує тримання його у психіатричному закладі та лікуванні в умовах звичайного нагляду.
Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, а саме висновку судово-психіатричного експерта № 147 від 21.08.2018 року, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 на даний час потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3, за адресою: Київська обл., Васильківський район, смт Глеваха, вул. Павлова, 7 залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.
Речові докази, а саме: відеореєстратор чорного кольору, гаманець чорного кольору, сумка чорного кольору, грошові кошти в розмірі 214 гривень, набір інструментів, в оранжевій коробці, що передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 залишити у володінні останнього; рогатку, що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити ОСОБА_7 , захиснику та прокурору.

Суддя: