УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/120/17

Провадження №: 1-кс/755/6110/18

"09" січня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін: заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків для проведення процесуальних дій у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007257, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернулася з даним клопотанням, в порядку ст. 114 КПК України, про встановлення процесуальних строків для проведення процесуальних дій у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007257, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України.

Клопотання умотивоване тим, що СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0007257.

У цьому провадженні, ОСОБА_5 було внесено в державний розшук та пред`явлено повідомлення про підозру, хоча, як указує заявник, офіційно він нічого не отримував за адресою проживання чи офіційним місцем реєстрації.

18 жовтня 2018 року ОСОБА_3 зв`язалась зі слідчим та повідомила, що ОСОБА_5 не ховається від слідства, а фактично навіть не знав, що його розшукують та офіційно перебуває, наразі, закордоном та готовий на участь у слідчих діях. Додатково, повідомила, що з 2014 року ОСОБА_5 не проживає в Україні, оскільки офіційно був запрошений на роботу за кордон. Наразі, він живе на Філіппінах та працює президентом компанії Online Loans Pilipinas Financing Inc.

Також, ОСОБА_3 у звернені указує, що за весь цей час жодним чином не переховувався, постійно здійснював службові відрядження та був готовий до проведення будь-яких слідчих дій.

Також, ОСОБА_5 заявляє про відсутність намірів переховуватися від органів слідства і суду чи ухилятися від кримінальної відповідальності та готовність сприяти розслідуванню.

ОСОБА_5 готовий до здійснення допиту в місці його знаходження згідно з ч. 1 ст.224 КПК України або у режимі відеоконференцїї згідно зі ст. 232 КПК України.

Положеннями ст. 281 КПК України встановлено, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Відповідно до положень ст. 282 КПК України, зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено).

Згідно з вимогами п.п. 5 п. 3.1 Розділу Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (із змінами затвердженими наказами Генерального прокурора України від 14.11.2012 № 113, від 25.01.2013 № 13, від 25.04.2013 № 54, від 09.09.2014 № 95) унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): зупинення та відновлення досудового розслідування (ч.4 ст. 280, ч. 2 ст. 281, ч. З ст. 282 КПК) - протягом 24 годин з моменту прийняття процесуальних рішень.

Зі змісту означених норм випливає, що встановлення місце знаходження підозрюваного під час досудового розслідування зобов`язує слідчого прийняти відповідне процесуальне рішення по відновленню досудового розслідування та є обов`язковою підставою для припинення розшуку підозрюваного, що в свою чергу охоплюється поняттям процесуальної дії, яку слідчий зобов`язаний вчинити у визначний КПК України строк.

Як указує заявниця, слідчим, яким проводиться досудове розслідування кримінального провадження, на її переконання, у цей час, отримано дані з приводу місцезнаходження ОСОБА_5 , що підтверджується копією клопотання про припинення розшуку ОСОБА_5 , доданих матеріалів до клопотання тощо. При цьому, враховуючи, що слідчим отримано інформацію, де перебуває ОСОБА_5 є всі підстави для поновлення досудового розслідування та припинення розшуку ОСОБА_5 .

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Заявниця відмічає, що дійсно в КПК України відсутнє визначення граничного строку для прийняття слідчим, яким здійснюється досудове розслідування, постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування з підстав, визначених ч. 2 ст. 282 КПК України, разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу, у той час, як положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Принцип кримінального провадження щодо розумності строків, закріплений в ст. 28 КПК України та визначає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними дня виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Як указує ОСОБА_3 , органом досудового розслідування не взято до уваги зазначені вимоги КПК України та норми п.п. 5), п.3.1 Розділу Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (із змінами затвердженими наказами Генерального прокурора України від 14.11.2012 № 113, від 25.01.2013 № 13, від 25.04.2013 № 54, від 09.09.2014 № 95) щодо обов`язку по відновленню досудового розслідування кримінального провадження протягом 24 годин з моменту встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Відповідно до ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Враховуючи означені норми закону, заявниця указує, що можливо прийти до висновку про наявність правових підстав для розгляду означеного клопотання, а виходячи з обставин кримінального провадження, про наявність підстав для його задоволення, у світлі чого, заявник просить зобов`язати слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 та/або слідчих слідчої групи кримінального провадження № 0007257 відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0007257 з підстав встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 ;встановити строк 24 години з моменту проголошення ухвали для прийняття слідчим ОСОБА_6 та/або слідчими слідчої групи в кримінальному провадженні №0007257 рішення про відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0007257;зобов`язати слідчого ОСОБА_6 та/або слідчих слідчої групи в кримінальному провадженні №0007257 припинити розшук ОСОБА_5 , з підстав встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , про що внести відомості до ЄРДР кримінального провадження № №0007257 протягом 48 годин з моменту проголошення ухвали.

Позиція сторін

ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, так як, на цей час, ОСОБА_5 перебуває у розшуку. Підстави для відновлення слідства немає, так як відсутні для цього передумови регламентовані ст. 282 КПК України. Перебування ОСОБА_5 на Філіппінах, сприймає, як дійсне ухилення, адже указана державна не має з Україною договору про екстрадицію.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду клопотання по суті у їх відсутність.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України ).

Згідно ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

З урахуванням того, що, згідно ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

При цьому, КПК України містить низку норм, які чітко закріплюють прямі вказівки на строки, протягом яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення або вчиняти процесуальні дії. У випадках якщо норми КПК України не містять прямих указівок на строки їх проведення або вчинення чи закріплюють відповідні граничні строки, прокурор, слідчий суддя, суд з урахуванням обставин, установлених під час відповідного кримінального провадження, має право встановлювати конкретні процесуальні строки.

Процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, мають право встановлювати прокурор, слідчий суддя та суд. В окремих випадках процесуальні строки можуть установлюватися й іншими суб`єктами. Зокрема, п. б ч. 2 ст. 39 КПК України передбачає, що керівник органу досудового розслідування вправі погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом. Пункт 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, закріплює, що строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців, керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах установлених цієї Інструкцією граничних строків проведення експертизи.

Процесуальні строки встановлюються прокурором, слідчим суддею, судом для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку.

При встановленні процесуальних строків прокурор, слідчий суддя, суд повинні враховувати: 1) граничні строки вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, передбачені КПК України; 2) обставини, встановлені під час відповідного кримінального провадження; 3) достатність часу для вчинення учасником кримінального провадження відповідних процесуальних дій або прийняття ним процесуальних рішень; 4) відсутність перешкод реалізації права на захист.

Тобто, ця стаття передбачає, що процесуальні строки встановлюються прокурором, слідчим суддею, судом у межах граничного строку та не можуть їх перевищувати. Граничним строком є максимально допустима тривалість відповідного процесуального строку, встановлена КПК України або відомчим підзаконним нормативним актом. Наприклад, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, які складають зміст особистого зобов`язання як запобіжного заходу, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Згідно з п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, встановлюються такі граничні строки проведення експертизи: а) 10 днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об`єктів і нескладних за характером досліджень; б) 1 місяць - щодо матеріалів із середньою кількістю об`єктів або середньої складності за характером досліджень; в) 2 місяці - щодо матеріалів із великою кількістю об`єктів або складних за характером досліджень; г) 3 місяці - щодо матеріалів з особливо великою кількістю об`єктів або найскладніших за характером досліджень (використання криміналістичного обладнання (лазерного, оптичного, електронного), проведення експериментальних досліджень, застосування кількох методів).

Також, ця стаття закріплює гарантії забезпечення прав учасників кримінального провадження при встановленні прокурором, слідчим суддею, судом процесуальних строків: 1) процесуальні строки мають бути достатніми для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень; 2) процесуальні строки не повинні перешкоджати реалізації права на захист. Водночас закон зобов`язує прокурора, слідчого суддю, суд при встановленні процесуальних строків забезпечувати не лише приватні, а й публічні інтереси. Наприклад, закріплюючи граничні строки повідомлення прокурором або за його дорученням слідчим осіб, щодо яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, про факт і результати їх проведення, ч. 2 ст. 253 КПК України передбачає, що конкретний час повідомлення визначається з урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

У цій ситуації, заявник просить встановити строки для відновлення зупиненого кримінального провадження, у зв`язку із розшуком ОСОБА_5 .

У той же час, з норм ст.ст. 280, 281 того ж Кодексу випливає, що досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру також у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Відповідно до ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування.

Тобто, Глава 23 Зупинення досудового розслідуваннявказаного Кодексу не містить граничного строку для відновлення провадження з моменту коли відпали пістави з яких його було зупинено.

Не містить такого строку і ст. 282 Відновлення досудового розслідуванняКПК України.

Підставою для відновлення є те, що підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

При цьому, у порядку ст. 114 Кодексу слідчий суддя має право для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження, а цей Кодекс не містить граничних строків для відновлення провадження, з огляду на що, посилання заявника на норми ст. 114 Кодексу є безпідставними, так як через відсутність у нормах законодавства чітко визначеного такого типу строку позбавляє слідчого суддю в його межах визначити той чи інший процесуальний строк.

Доводи заявниці про доцільність застосування норм ч. 6 ст. 9 КПК України, якою установлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, не заслуговують на увагу, так як вони підлягають застосуванню тільки у ситуаціях, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, а у даній ситуації стаття 114 наведеного Кодексу однозначно та прямо визначає, що слідчий суддя має право для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, тобто чітко окреслює коло ситуацій, до яких остання власне підлягає застосуванню, а саме у випадках коли мова йде про процесуальну дію, яка містить граничний строк вчинення.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши клопотання, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що клопотання заявника не може бути задоволене, як дійсне у порядку ст. 114 КПК України.

Керуючись ст.ст. 114, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя постановив :

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків для проведення процесуальних дій у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007257, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:00 год. 14.01.2019.

Слідчий суддя: ОСОБА_1