ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/35/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-сс/817/35/18 за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12. 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на постанову прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 27.10.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000529 від 18.12.2012 року в частині підозри ОСОБА_12 за ч.1 ст.382 КК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілих просить просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити подану ним скаргу, скасувати постанову про закриття вказаного кримінального провадження в частині підозри ОСОБА_12 за ч.1 ст.382 КК України.

Мотивує скаргу тим, що СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000529 від 18.12.2012 року, внесене до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 та ч.1 ст.382 КК України. 27.10.2017 року кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_12 за ч.1 ст.382 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України. Підставою для закриття вкащаного провадження стало те, що в даному випадку одне і те ж діяння підпадає під конкуренцію спеціальної та загальної норми КК України, а тому додаткововї кваліфікації за загальною нормою не потребує, з чим погодився і слідчий суддя під час розгляду поданої ним скарги на постанову про закриття стосовно ОСОБА_12 кримінального провадження за ч.1 ст.382 КК України. Вважає даний висновок помилковим, оскільки склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України не охоплює в повному обсязі склад праворушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України оскільки обєктом першого є право непонолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний розвиток, а другого - порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і своєчасне виконання його рішень. Вказує на те, що прокурор виносячи оскаржувану постанову не перевірив стан виконання рішення суду про стягненн з ОСОБА_12 аліментів, а також те, що відповдіно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодуванння завданої кримінальним праворушенням шкоди в порядку, передбачениому законом, а закриття провадення фактично позбавляє його такого права оскільки ОСОБА_13 постійно проживає в республіці Італія, то його екстрадиція у відповідності до вимог ст.537 КПК України з метою завершення досудового розслідування та притягнення до кримінальної відповідальності у звязку з закриттям кримінального провадження в частині підозри за ч.1 ст.382 КК України стала неможливовю, у звязку з тим, що санкцією ч.1 ст.164 КК України не передбачено покарання у виді позбвалення волі на максимальний строк не менше року, що потрібно для того, щоб екстрадувати особу, яка перебуває за межами України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав подану скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000529 від 18.12.2012 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 та ч.1 ст.382 КК України.

За наслідками досудового розслідування 27.10.2017 року прокурором Тернопільської місцевої прокуратури кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_12 за ч.1 ст.382 КК України закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_14 складу вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий мотивував оскаржуване рішення тим, що дії ОСОБА_14 не потребують додаткової кваліфікації за ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання вироку, рішення, ухвали постанови суду що набрали законної сили, оскільки повністю охоплюються складом злочину передбаченого ст.164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Вважає, що у даному випадку має місце конкуренція між загальною та спеціальною нормою права, а тому застосовується спеціальна виходчи з теорії права.

З таким рішенням погодився і слідчий суддя при розгляді скарги представника потерпілих.

Колегія суддів при розгляді скарги апелянта не знайшла підстав для її задоволення виходячи з того, що в даному випадку має місце пріорітет спеціальної норми права перед загальною, яка витісняє останню, оскільки ст.164 КК України конкретизує за умисне невиконання якого саме рішення суду особа несе кримінальну відповідальність, а тому доводи апелянта про відмінність обєкта злочинних дій не заслуговують на увагу оскільки додатковим факультативним обєктом злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України є права неповнолініх дітей на повноцінне життя і всебічний розвиток, який співпадає з обєктом злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника потерпілих слід залишити без задоволення, а рішення слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілих залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2018 року щодо ОСОБА_12 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи