Справа № 733/1313/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/201/19
Категорія - ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакаївка Ічнянського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не одруженого, інваліда 1-ої групи, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.1 ст.309 КК України і призначено міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок за проведення експертизи.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що на початку червня місяця 2018 року у невстановлений день ОСОБА_7 , перебуваючи на околиці с. Бакаївка Ічнянського району Чернігівської області в напрямку с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області, зірвав рослину коноплі з гілками та листям, достовірно знаючи про наркотичні властивості останньої, яку приніс до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив та зберігав для власних потреб, без мети збуту.

08 вересня 2018 року працівниками Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області під час санкціонованого обшуку господарства ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 було виявлено в господарському приміщенні чотири паперові згортки з сухою подрібненою речовиною рослинного походження, зовні схожої на рослини коноплі, металеве сито з рештками речовини рослинного походження, зовні схожої на коноплю, пристрій для вживання коноплі, який виготовлений з пластикових пляшок із нашаруванням речовини сірого кольору та фрагменти гілок з листям, зовні схожих на рослини коноплі, які були вилучені в присутності понятих. Крім того, при проведенні особистого огляду ОСОБА_7 , в останнього було виявлено та вилучено два паперові згортки з подрібненою речовиною рослинного походження, зовні схожої на рослини коноплі. Виявлене працівниками Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області поміщено до спеціальних пакетів.

Згідно висновку експерта № 837 (х) від 19 вересня 2018 року надані на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору, які знаходяться у спеціальному пакеті № 4251100, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить - 1,042 г та 0,674 г. Надані на експертизу подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору, які знаходяться у спеціальному пакеті № 0005333, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 1,581 г, 0,617 г та 0,558 г. Верхівкові частини та листя наданої на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору у вигляді гілок з листям та верхівками, яка знаходиться у спеціальному пакеті № 4353366, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 20,8 г. Надана на експертизу речовина коричневого кольору із специфічним запахом, нашарована на фрагментах полімерних пляшок, фрагмента трубки та металевого наперстка з отворами в донній частині містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канна бісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,513 г. Надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору на металевому ситі є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,0123 г. Загальна маса каннабісу в перерахунку на висушену речовину становить 25,2843 г.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з даним вироком захист не згоден у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 надав суду довідку про проходження курсу лікування від наркотичної залежності в Прилуцькому наркологічному диспансері від 10.10.2018 року, так як дійсно відчував наркотичну залежність та добровільно пройшов курс лікування у зв`язку з чим просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України. Проте суд дане клопотання залишив поза увагою та не надав йому належної оцінки.

Заслухавши доповідача, захисника який просив апеляційну скаргу задовольнити з указаних у ній обставин, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність його вини у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

В апеляційній скарзі захисником ставиться питання про скасування вироку місцевого суду через те, що суд не розглянув клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, аргументуючи тим, що в матеріалах справи наявна довідка про проходження останнім лікування.

Однак, такі доводи сторони захисту не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із звукозапису судового засідання, під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв жодних клопотань про його звільнення від кримінальної відповідальності, а навпаки вину визнав у повному обсязі, щиро каявся та просив його суворо не карати.

В матеріалах справи мається довідка про те, що ОСОБА_7 пройшов курс лікування від наркоманії видана 10.10.2018 року, яка досліджувалася судом під час судового засідання, а тому доводи захисника з приводу того, що даний документ залишився поза увагою суду та йому не надано оцінку також є безпідставними. Згідно вказаної довідки обвинувачений ОСОБА_7 проходив курс лікування з 28.09.2018 року по 10.10.2018 року, тобто вже коли кримінальне провадження щодо нього розпочалося, в той час як згортки з сухою подрібненою речовиною рослинного походження було в нього вилучено на початку вересня, а згідно матеріалів справи, додому він їх приніс ще у червні.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що ОСОБА_7 хворіє на наркоманію і потребує лікування.

Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови №4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» зазначив, що вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркомані суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що сам по собі факт проходження лікування, яке обвинувачений пройшов вже після вчинення кримінального правопорушення за відсутністю даних про те, що він потребує такого лікування в даному випадку не є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а тому апеляційна скарга з цих підстав не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції належно оцінив усі обставини справи та дійшов вірного висновку призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його характер та ступінь, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а також досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З огляду на вимоги ст.65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4