Справа № 171/193/19
В И Р О К
Іменем України
15 лютого 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 15.01.2019 року за № 0000066 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.09.2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 1020 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.12.2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,, -

В С Т А Н О В И В :
28.12.2018 року близько 01:00 години, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_5 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаному місці, у вказаний час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, після чого він запропонував ОСОБА_4 таємно викрасти чуже майно, на що останній погодився.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 через незачинену хвіртку проникли на повністю огороджену територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, шляхом відчиненням дверей проникли до сараю, який розташований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрали чотири мішки із пшеницею фуражною, 6-го класу, вагою 140,3 кг, загальної вартістю 778 грн. 66 коп., після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що з обставинами викладеними у обвинувальному акті відносно нього згодний в повному обсязі. Дійсно він з ОСОБА_5 вирішили вчинити викрадення чужого майна, зайшли в двір, потім в сарай, двері були відчинені, взяли 4 мішки зерна та винесли їх. Після того як їх викрили вони повернули мішки до двору власнику. У вчиненому розкаюється.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що з обставинами викладеними у обвинувальному акті відносно нього згодний в повному обсязі. Дійсно він з ОСОБА_4 вирішили вчинити викрадення чужого майна, зайшли в двір, потім в сарай, двері були відчинені, взяли 4 мішки зерна та винесли їх. Після того як їх викрили вони повернули мішки до двору власнику. У вчиненому розкаюється.
Вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що проживає в АДРЕСА_3 , поряд проживає його мати, вночі він почув, що лають собаки, він вийшов, побачив що двоє осіб виносять з сараю його матері зерно, він повернувся додому, вдягнувся, сів за кермо автомобіля та поїхав їх наздоганяти. Він наздогнав ОСОБА_4 , але той не зізнався у вчиненому, тоді він звернувся до працівників міліції, а коли повернувся, то жінка сказала, що мішки з зерном повернуто. Він не наполягає на суворому покаранні, однак хоче щоб припинились крадіжки.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2019 року встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою про те, що в ніч 28.12.2018 року знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , невідомі особи здійснили крадіжку зерна пшениці з підсобного приміщення вагою близько 150 кг. (а.с. 7 матеріали КП).

Протокол огляду від 14.01.2019 року підтверджено, що об`єктом огляду є територія домоволодіння будинку за адресою:АДРЕСА_2 , та встановлено, що в сараї, який розташований за вищевказаною адресою, викрадено чотири мішки із пшеницею фуражною, вагою 140,3 кг., вказаний факт також підтверджено фото таблицею та відповідною план схемою (а.с. 9-15 матеріали КП).
З протоколу огляду від 15.01.2019 року встановлено, що об`єктом огляду є 4 мішки зі пшеницею, котрі надав добровільно для огляду ОСОБА_6 за адресою:АДРЕСА_2 , після огляду чотири мішки були вилучені до Апостолівського ВП, вказаний факт також підтверджується відповідною фототаблицею (а.с. 21-25 матеріали КП).
З розписки ОСОБА_6 встановлено, що йому повернуто 4 мішки зі пшеницею котрі були вилучені при проведенні огляду (а.с. 27 матеріали КП).
Відповідно до висновку експерта № 307/19 від 25.01.2019 року встановлено, що ринкова вартість 140,3 кг пшениці фуражної, 60-го класу, врожаю 2018 року, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 28.12.2018 року становила 778,66 грн. (а.с. 31-33 матеріали КП).
З вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2018 року № 171/1233/18 встановлено, що ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) гривень (а.с. 40-41 матеріали КП).

З вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року № 171/2465/18 встановлено, що затверджено угоду про примирення від 27.11.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 та визнано винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт (а.с. 48 матеріали КП).
Оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України за ознакою - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України за ознакою - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відносяться до тяжкого злочину, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с. 38 матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 36-37 матеріали КП), раніше судимий (а.с. 39-41 матеріали КП).
Відповідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку..
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, та, враховуючи встановлені по справі обставини, доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування призначеного йому покарання та вважає можливим звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки на підставі ст.75 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відносяться до тяжкого злочину, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с. 46 матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 44-45 матеріали КП), раніше судимий (а.с. 47 матеріали КП).
Відповідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку..
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі. Оскільки даний злочин ОСОБА_5 вчинив після його засудження попереднім вироком суду від 06.12.2018 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ст. 71 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити до надбання вироком законної сили.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року та з урахуванням ст.. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки та п`ятнадцять днів.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати після набрання вироком законної сили з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.
Речові докази: 4 мішки із пшеницею вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілому, прокурору.

Суддя -