Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/211/17-к
Провадження № 1-кс/499/47/19
У Х В А Л А

Іменем України

"25" лютого 2019 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000342,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в слідчого судді ОСОБА_4 перебуває на розгляді скарга про визнання ОСОБА_3 потерпілого по кримінальному провадженню №0000342.

Заявником ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 , та вказана заява відповідно до ст.81 КПК України була направлена для розгляду судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У своїй заяві заявник посилався на ті обставини, що у нього є сумніви щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки 12.04.2017 року ним була винесена ухвала, якою він відмовив в задоволенні його скарги на постанову слідчого щодо закриття кримінального провадження, яку було скасовано прокуратурою Одеської області. Також зазначив, що суддя ОСОБА_4 будучи головою Іванівського районного суду Одеської області може надати вказівку щодо винесення рішень на користь Іванівського ВП підлеглим суддям. Також зазначив, що суддя ОСОБА_4 намагався ввести його в оману, зазначивши наприкінці ухвали невірний порядок її оскарження, надавав йому обіцянки, якими намагався ввести в оману. Просив заяву про відвід задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутність.

Заявник у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні заяви про відвід наполягав.

Суддя ОСОБА_4 , якому заявлено відвід у судове засідання не з`явився, пояснень не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Так, розглянувши заяву про відвід, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засіданні зобов`язані заявити самовідвід. Відповідно до ч.2 ст.80 КПК України, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У заяві ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не наведено конкретних фактів, які б викликали сумнів у його необ`єктивності чи неупередженості.

Наявність лише самого факту постановлення ухвали від 12.04.2017 року та її оскарження заявником не є підставою для задоволення заявленого відводу, оскільки при постановленні ухвали слідчий суддя керувався лише нормами законодавства, не порушуючи їх, було встановлено об`єктивну істину у справі, що потім також підтвердив Апеляційний суд Одеської області, залишивши ухвалу без змін.

Факт скасування постанови слідчого Іванівського ВП в подальшому прокуратурою Одеської області не є доказом незаконності ухвали від 12.04.2017 року та упередженості судді, оскільки порядок зносин між органами досудового розслідування є окремим правовим інститутом та жодним чином не впливає на професійну діяльність судді.

Посилання заявника на ту обставину, що суддя ОСОБА_4 будучи головою Іванівського районного суду Одеської області може надати вказівку щодо винесення рішень на користь Іванівського ВП підлеглим суддям є лише особистою думкою заявника та повністю суперечить законодавчо закріпленим принципам діяльності суддів, оскільки відповідно до ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Доказів порушення даної норми заявником не надано.

Посилання заявника, як на підставу відводу слідчого судді на ту обставину, що 12.04.2017 року слідчий суддя та слідчий Іванівського ВП просили його відкликати скаргу, суд до уваги не бере, оскільки нічим не підтвердженні, ґрунтуються лише на показах заявника, який в свою чергу зацікавлений у задоволенні його процесуальних заяв.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що заява про відвід слідчого судді не є вмотивованою, оскільки не містить достатніх, належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені ст.75 КПК України, крім того не встановлено інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000342 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1