Провадження № 11-сс/4823/75/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої

вирішується

питання про видачу

(екстрадицію) ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2018 року, якою задоволено скаргу адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 щодо встановлення наявності підстав для звільнення особи з-під варти та застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та змінено обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_9 та відмовлено у задоволенні клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_11 про визнання наявності підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До Новозаводського районного суду м. Чернігова звернулися зі скаргою адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , в якій просили: звільнити останнього з під варти, змінивши застосований до нього ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігові від 15.09.2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час, а саме: з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

В обґрунтування даної скарги зазначали, що застосований ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2018 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та зазначають, що у ОСОБА_9 наявні міцні соціальні зв`язки на території України, а саме: має постійне місце проживання, постійне місце роботи, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню доньку, має нерухоме майно на території України, є учасником юридичної особи (засновником) та керівником ТОВ «БК «Прогрес Буд», керівником ТОВ «ТК «Прогрес», та одним із засновників ТОВ «БК «Прогрес», надає фінансову підтримку добровольчим батальйонам в зоні АТО, тощо. Зазначають, що у період з 2013 року до середини 2017 року неодноразово перетинав кордон України. З 2014 року по 2017 рік, забезпечував бійців АТО роботою та житлом, є членом Всеукраїнської спілки «Мужність». Зазначають, що ОСОБА_9 за п`ять років до кримінальної відповідальності не притягувався, вів публічний спосіб життя та ні від кого не переховувався.

Разом з тим, 08.11.2018 до суду першої інстанції подано клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_11 про визнання наявності підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, в межах застосованого ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2018 року дванадцятимісячного строку тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що у провадженні ГСУ ГУ MBС Росії по Московській області знаходиться кримінальна справа № 25940.

Постановою Тверського районного суду м. Москва від 10.03.2016 ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

09.08.2018 року о 14.25 годині в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України ОСОБА_9 затриманий працівниками ГУ контрозвідувального захисту інтересів держави в сфері економічної безпеки СБУ на 79 кілометрі автодороги Київ-Одеса.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2018 до нього застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до отримання запиту про видачу російської сторони.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів. Згідно із запитом розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Водночас згідно інформації ДМС України 30.07.2018 УДМС України в Київській області скасовано рішення від 31.07.2013 про оформлення набуття ОСОБА_9 громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» згідно ст. 21 Зазначеного закону.

Захисником арештованого до окружного адміністративного суду м. Києва подано заяву про визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Київській області, розгляд якої відкладено на 15.11.2018 (справа №826/12922/18).

Крім того, 17.08.2018 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення УДМС України в Київській області від 30.07.2018 про скасування рішення від 31.07.2013 про оформлення набуття громадянства.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 20.08.2018 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено повністю. Рішення суду залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018, а у відкритті касаційного провадження Верховним судом відмовлено 12.10.2018.

Таким чином рішення УДМС України в Київській області від 30.07.2018 про скасування рішення від 31.07.2013 про оформлення набуття громадянства ОСОБА_9 є чинним, оскільки воно не скасовано у встановленому законом порядку ані судом, ані органом, що його видав.

Інкриміновані діяння за законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 190 КК України, які є особливо тяжкими.

Строки давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини згідно ст. 49 КК України не закінчилися.

Двомісячний строк, встановлений ч. 11 ст. 584 КПК України для перевірки судом наявності підстав для його подальшого тримання під вартою або звільнення, закінчується 15.11.2018, однак він є недостатнім для прийняття рішення судовими органами, завершення екстрадиційної перевірки та складання відповідного висновку, прийняття Генеральною прокуратурою України рішення за запитом та набуття ним чинності.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2018 року вказані провадження об`єднані в одне та присвоєно номер № 751/7793/18; провадження № 1-кс/751/3342/18 та розглянуті по суті, за результатом розгляду ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2018 року скаргу адвокатів задоволено, змінено обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у визначену пору доби, звільнено ОСОБА_9 з-під варти в залі суду, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації та покладено передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки: - негайно прибувати за кожною вимогою до суду чи прокурора; - не залишати у період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. житло, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора; - не відлучатися з міста Бориспіль, Київської області без дозволу прокурора; - носити електронний засіб контролю; - повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відвідувати бари, ресторани, кафе та інші розважальні заклади; - здати на зберігання до прокуратури Чернігівської області паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України (за наявності).

Строк дії ухвали встановлено до 08.01.2019 року включно, але не довше строку вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

У задоволенні ж клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_11 про визнання наявності підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ) під вартою (екстрадицій ний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації - відмовлено.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя послався на встановлені обставини, зокрема, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_9 компетентними органами РФ, є злочином проти власності і за законодавством України відповідає ч. 4 ст. 190 КК України, призначення покарання за яке, як за законодавством РФ, так і за законодавством України, передбачає можливість його застосування без реального позбавлення волі, яке і було призначено співучаснику ОСОБА_9 у даній справі. Враховано слідчим суддею і те, що ухвала Тверського районного суду м. Москва від 10.03.2016 щодо зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу із підписки про невиїзд на взяття під варту у зв`язку з ухиленням його від слідства, була винесена у період часу коли останній постійно проживав на території України, мав громадянство України з 31 липня 2013 року, тобто було отримано ним до повідомлення його про підозру, відкрито вів свій спосіб життя та здійснював підприємницьку діяльність, а також не мав жодних зобов`язань в рамках надання міжнародної правової допомоги.

Крім того, слідчий суддя врахував і ряд хронічних захворювань, що були предметом дослідження судами різних інстанцій під час вирішення питання про застосування до нього екстрадиційного арешту та які потребують амбулаторного лікування, що в умовах ДП «Чернігівський слідчий ізолятор» не може бути забезпечено на належному рівні, що було встановлено і прокуратурою Чернігівської області в ході здійснення відомчого контролю.

Також враховано і перебування на розгляді Окружного адміністративного суду м. Києва адміністративної справи щодо поновлення ОСОБА_9 громадянства України, вирішення якої на користь останнього має наслідком, відповідно до ст. 589 КПК України, безпосередню відмову у його екстрадиції.

А наявні у нього паспорти громадянина України, як внутрішній, так і для виїзду за кордон, визнані недійсними, що в сукупності з даними щодо перебування його в розшуку Інтерполу, на переконання слідчого судді, позбавляє можливості останнього для переховування або виїзду за межі України.

Враховано слідчим суддею і зв`язки ОСОБА_9 з державою Україна, який постійно проживає на території України з 2013 року, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, веде законну підприємницьку діяльність, наявність права власності на нерухоме майно, позитивні характеристики, наявність фактичних шлюбних відносин з громадянкою України та перебування на його утриманні неповнолітніх дітей, наявність нотаріально посвідченої згоди власника житла за адресою: АДРЕСА_1 , на проживання ОСОБА_9 у вказаному житлі у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та дійшов висновку про можливість обрання такого і як наслідок, такі обставини стали підставою для відмови у задоволенні протилежного клопотання прокурора.

Не погодившись із постановленою ухвалою слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким задовольнити клопотання прокурора та визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 під вартою (екстрадицій ний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації в межах застосованого ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2018 року дванадцятимісячного строку тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею при оцінці підстав для зміни запобіжного заходу не враховано, що за менш ніж два місяці сторона захисту під час прохання обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказували три різних адреси, які різняться з фактичним місцем реєстрації ОСОБА_9 у місті Києві.

Стосовно посилання слідчого судді на неотримання на належному рівні ОСОБА_9 медичного обслуговування в умовах СІЗО прокурор звертає увагу, що відповідна публікація на сайті прокуратури, викладена за результатами відомчої перевірки не мала індивідуального характеру, крім того, зазначено, що як результат в`язні отримали необхідні препарати. А також зазначає, що за інформацією Чернігівської міської медичної частини філії ЦОЗ ДКВС України в Чернігівській області від 07.11.2018 року арештований ОСОБА_9 може утримуватися під вартою без шкоди для здоров`я.

Стосовно міцності соціальних зв`язків, прокурор, на противагу врахованих слідчим суддею обставин, на які вказувала сторона захисту, звертає увагу на те, що донька арештованого народилася і проживає у Швейцарії з матір`ю, а син навчається у США, доказів на підтвердження утримання доньки захист не надає, хоча постійно на це посилається, як і свідоцтва про розлучення також не надано, що разом із досить пристойним фінансовим становищем заарештованого, підтвердженим документами, наданими стороною захисту, прокурором розцінено як наявність можливості проживання за кордоном, і, як наслідок, ризик виїду його за кордон, оскільки де знаходиться його закордонний паспорт ОСОБА_9 вказати не може, а після набуття громадянства України останній перетинав кордон України за паспортом громадянина Росії, що, на переконання прокурора, спростовує позицію захисту щодо неможливості його виїзду за відсутності паспорта громадянина України. Тим більше, що в Інтерполі розшукується ОСОБА_13 , документований паспортом НОМЕР_1 , а паспорт НОМЕР_2 в розшуку не перебуває.

Стосовно оскарження арештованим позбавлення його громадянства України, прокурор вказує на отримання його шляхом надання неправдивих документів, за фактом чого до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

За таких обставин, прокурор вважає, що суд безпідставно змінив ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Не визнаючи вимог апеляційної скарги прокурора, адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подано заперечення, в яких останні просять залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу із викладених у ній підстав та просила задовольнити, думки захисників та ОСОБА_9 , про обґрунтованість ухвали місцевого суду та доцільність залишення її без змін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, із матеріалів справи вбачається, що у провадженні ГСУ ГУ MBС Росії по Московській області знаходиться кримінальна справа № 25940, в рамках якої постановою Тверського районного суду м. Москва від 10.03.2016 ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

09.08.2018 року о 14.25 годині в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України ОСОБА_9 був затриманий працівниками ГУ контрозвідувального захисту інтересів держави в сфері економічної безпеки СБУ на 79 кілометрі автодороги Київ-Одеса.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2018 до нього застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до отримання запиту про видачу російської сторони.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів. Згідно із запитом розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.09.2018 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.10.2018 року, до громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців, тобто не більше 15 вересня 2019 року. Зобов`язано прокурора не рідше одного разу на два місяці звертатись до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, з клопотанням про наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

До Новозаводського районного суду м. Чернігова звернулися адвокати арештованого з клопотанням щодо наявності підстав для його звільнення з-під варти, а прокурор, в свою чергу про наявність підстав для подальшого його тримання під вартою.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2018 року задоволено клопотання адвокатів та відмовлено у клопотанні прокурора.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно положень ч. 12 ст. 584 КПК України, за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені як захисниками так і прокурором підстави для подальшого тримання ОСОБА_9 під вартою та можливість його домашнього арешту слідчим суддею були перевірені. При цьому вислухані пояснення обох сторін, з`ясовані обставини справи, на підставі яких було прийнято рішення про застосування щодо ОСОБА_9 екстрадиційного арешту та наявність на даний час таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

При постановленні ухвали слідчий суддя дотримався норм КПК України, які регулюють питання щодо наявності підстав для звільнення особи з-під варти до якої застосовано екстрадиційний арешт та, на переконання колегії суддів, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання захисників та відмови у клопотанні прокурора.

Колегія суддів погоджується із доводами слідчого судді щодо врахування особи ОСОБА_9 , його віку, стану здоров`я, тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі засудження, виходячи із аналізу судової практики, яка допускає і умовне покарання, міцності його соціальних зв`язків в Україні, зокрема те, що він постійно проживає на території України з 2013 року, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, веде законну підприємницьку діяльність, має на праві власності нерухоме майно, позитивно характеризується, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою України, має фактичне місце проживання, власник якого надала нотаріально посвідчену згоду на проживання його за даною адресою.

Крім того, апеляційному суду надано копію рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.11.2018 року, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_9 , визнано протиправним та скасовано рішення УДМС в Київській області від 30.07.2018 року про скасування рішення оформлення набуття ним громадянства України та зобов`язано поновити ОСОБА_9 громадянство України.

А виходячи із положень ч. 1 ст. 589 КПК України наявність у особи, стосовно якої надійшов запит про видачу іноземній державі, громадянства України, є підставою для відмови у її видачі.

Також, стороною захисту надано ряд медичних документів, які указують про проходження ОСОБА_9 медичного обстеження, виявлення ряду захворювань, як потребують подальшого обстеження, амбулаторного та стаціонарного лікування.

Також, на підтвердження міцності соціальних зв`язків арештованого в Україні, колегія суддів бере до уваги колективний лист-звернення трудового колективу ТОВ «БК «ПРОГРЕС БУД», директором якого являється ОСОБА_9 , в якому останні вказують про позитивні характеристики їх керівника та міцні соціальні зв`язки.

В свою чергу, переконливих доказів, що ОСОБА_9 буде переховуватися від правоохоронних органів з метою запобігання екстрадиції до Російської Федерації матеріали провадження не містять.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_9 за час вирішення питання щодо його екстрадиційного арешту змінював тричі місце проживання не є переконливими щодо неможливості перебування його під домашнім арештом за фактичною адресою, указаною стороною захисту, за якою є нотаріально посвідчена згода власника на його проживання на увесь час домашнього арешту і за якою до часу апеляційного розгляду арештований виконує покладені на нього обов`язки.

Що стосується посилань прокурора на наявність ризику ухилення від екстрадиції шляхом виїзду за межі України та наявності у останнього декількох паспортів, колегія суддів вважає їх безпідставними через відсутність доказів таких обставин, а лише посилання на них апелянтом.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку і не знаходить підстав для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 194, 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2018 року, якою задоволено скаргу адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 щодо встановлення наявності підстав для звільнення особи з-під варти та застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та змінено обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_9 та відмовлено у задоволенні клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_11 про визнання наявності підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації залишити без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4