КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ МІЖГАЛУЗЕВИЙ АЛЬЯНС» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на зелені насадження (дерева, кущі, газони, квітники), які ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :66:054:0025, що розташована на території урочища Горбачиха у Дніпровському районі міста Києва.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що в межах кримінального провадження №0011354 від 11.12.2018 за ч. 1 ст. 356 КК України підозра нікому не пред`явлена, санкція статті не передбачає конфіскацію майна, цивільного позову, який потрібно забезпечити, не має. За таких обставин, на думку апелянта, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є необґрунтованим, недоцільним, а також є втручанням в господарську діяльність товариства.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився без виклику представника власника майна, а про наявність оскаржуваного рішення стало відомо лише 18.02.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну каргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишити її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011354 від 11.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

10.01.2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на зелені насадження (дерева, кущі, газони, квітники), які ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :66:054:0025, що розташована на території урочища Горбачиха у Дніпровському районі міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року вказане клопотання прокурора було задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та сторона обвинувачення не дотрималися.

Як вбачається з наданого клопотання прокурора про арешт майна, останнім у ньому викладено тільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, без зазначення мети та підстав, відповідно до яких майно зелені насадження (дерева, кущі, газони, квітники), які ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :66:054:0025, що розташована на території урочища Горбачиха у Дніпровському районі міста Києва, має бути арештоване.

Визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, послався на наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, разом з тим, відповідно до наведеної норми закону, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Однак, оскаржуване рішення слідчого судді не містить під собою належного правового підґрунтя, що вказане в клопотанні прокурора майно, а саме зелені насадження (дерева, кущі, газони, квітники), які ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :66:054:0025, що розташована на території урочища Горбачиха у Дніпровському районі міста Києва, відповідає ознакам речового доказу, дане твердження, на думку колегії суддів, належним чином необґрунтоване та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону.

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який міститься у наданих матеріалах справи, адреса за якою було вчинено кримінальне правопорушення зовсім інші, ніж та, що зазначена у клопотанні сторони обвинувачення.

Таким чином, слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, сторона обвинувачення в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які послалась у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні прокурора, правової підстави для накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно зелені насадження (дерева, кущі, газони, квітники), які ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :66:054:0025, що розташована на території урочища Горбачиха у Дніпровському районі міста Києва, має до розслідуваного злочину, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ МІЖГАЛУЗЕВИЙ АЛЬЯНС» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на зелені насадження (дерева, кущі, газони, квітники), які ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :66:054:0025, що розташована на території урочища Горбачиха у Дніпровському районі міста Києва, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 про арешт майна, а саме зелених насаджень (дерев, кущів, газонів, квітників), які ростуть на земельній ділянці з кадастровим номером :66:054:0025, що розташована на території урочища Горбачиха у Дніпровському районі міста Києва, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1707/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1