Єдиний унікальний № 500/5064/18
Провадження № 1-кп/500/496/18
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

08 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001517 від 12.06.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На початку травня 2018 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись за місцем свого проживання на городі домоволодіння АДРЕСА_2 , незаконно придбав шляхом збору суцвіття та листя рослин коноплі з яких незаконно виготовив шляхом перетирання руками наркотичний засіб канабіс, який зберігав за місцем мешкання для особистого вживання без мети збуту.
12 червня 2018 року в період часу з 07:20 годин до 08:05 годин, в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в підсобному приміщенні, виявлено та вилучено полімерний пакет та фрагмент картонної коробки із-під сірників з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за спеціальністю 8.6 № 1257-Х від 05.07.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в висушеному стані становить 6,23 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав,

виготовив та зберігав за місцем мешкання для особистого вживання без мети збуту.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
31 липня 2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. В угоді передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали угоду про визнання винуватості та просили суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Прокурор в судовому засіданні просив суд про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Суд шляхом проведення опитування сторін переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена в угоді між прокурором та обвинуваченим за участі захисника міра покарання відповідає санкції статті обвинувачення та загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди, укладеної між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази у справі: наркотичний засіб - канабіс, маса якого у висушеному стані становить 6,23 г - знищити.
Процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1 144,00 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 374-376, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 липня 2018 року, укладену у кримінальному проваджені за № 0001517 від 12.06.2018 між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 1 144,00 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази у справі:
-наркотичний засіб - канабіс, маса якого у висушеному стані становить 6,23 г знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_1