Справа № 308/3845/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
06.05.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , одруженому, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - строком до 03.06.2019, без визначення розміру застави.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 17.10.2018, точний час не встановлено, у ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_12 у сумі 30 000 доларів США. З цією метою, ОСОБА_11 залучила для реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_13 , якому пообіцяла у разі доведення її злочинного задуму до кінця передати в якості винагороди частину незаконно отриманих грошових коштів ОСОБА_12 в сумі 15 000 доларів США, на що ОСОБА_13 погодився.
В свою чергу ОСОБА_13 , з метою успішної реалізації обумовленого з ОСОБА_11 злочинного плану, залучив до їх протиправної діяльності ОСОБА_6 .
Далі, на виконання попередньо обумовленого злочинного задуму, вдень 19.10.2018, точний час не встановлено, між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 відбулась зустріч у кафе "Альваро", за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, в ході якої ОСОБА_13 умисно, з корисливих мотивів, які були направлені на протиправне заволодіння коштами ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою у групі із ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , висунув ОСОБА_12 вимогу щодо передачі йому грошових коштів у сумі 30 000 доларів США, при цьому, пригрозив, що у разі невиконання нею його вимог він заподіє шкоду її життю та здоров`ю.
Після цього, у період з 19.10.2018 по 11.02.2019 ОСОБА_13 , умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , неодноразово висував вимоги ОСОБА_14 з метою заволодіння її коштами у сумі 30 000 доларів США. При цьому, такі його вимоги супроводжувались погрозами насилля над ОСОБА_12 , її близькими родичами, а також погрозами щодо пошкодження її майна, у зв`язку з чим, 11.02.2019 ОСОБА_12 звернулась до правоохоронних органів з метою викриття та припинення протиправної діяльності ОСОБА_13 та інших причетних осіб.
В подальшому, діючи під контролем правоохоронних органів, у період із 19.10.2018 по 03.04.2019 ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , вимагав з погрозою насильства над ОСОБА_12 та її близькими родичами, пошкодження їхнього майна, а також у період з 12.02.2019 по 03.04.2019 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 400 євро та 4 000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ складає 120 241,55 гривень, внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивоване тим, що обґрунтованість підозри підтверджена зібраними доказами та під час слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у тому, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілу, схиливши їх до дачі неправдивих показів, інших осіб, які причетні до вищевказаної протиправної діяльності, невстановлені та не допитані на даний час слідством, знищити або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час, зокрема встановлення невстановлених осіб, щодо яких останній вчиняв та мав намір вчинити вимагання, та в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення покарання. А тому, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя погодився із викладеними доводами, застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою застосування насильства.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вказує, що між потерпілою ОСОБА_12 та підозрюваною ОСОБА_11 існували боргові зобов`язання, які потерпіла не виконала, що підтверджується наявною в матеріалах справи борговою розпискою. Вважає, що дії ОСОБА_6 слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 355 КК України, який є злочином середньої тяжкості та у такому випадку найсуворіший запобіжний захід не можливо було б застосувати, тому вважає, що оголошення підозри за ч. 2 ст. 189 КК України було ініційоване лише для можливості затримання осіб, у тому числі і ОСОБА_6 . Також вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що жодних доказів, які б свідчили про неправомірні дії ОСОБА_6 відсутні, як і відсутня інформація про те, що він комусь погрожував, оскільки, як зазначила потерпіла під час допиту, тільки на той час їй стало відомо, що ОСОБА_6 перебував за кермом автомобіля марки «Мерседес» з номером НОМЕР_1 під час передачі нею ОСОБА_13 біля будинку грошових коштів. З наведеного слідує, що потерпіла навіть не бачила підозрюваного ОСОБА_6 та такий ніколи з нею не контактував, тим більше не погрожував застосуванням насильства щодо потерпілої, чи вчиняв проти неї інші неправомірні дії.
Разом з тим, як у клопотанні так і в оскаржуваній ухвалі відсутня мотивація щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу і що такий не забезпечить процесуальну поведінку останнього та не додано жодних доказів існування ризиків, тільки формально перераховані ризики, передбачених ст. 177 КПК України.
Зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, працює приватним підприємцем, піклується про бабусю і дідуся, є членом громадської організації, а тому такий вид запобіжного заходу як домашній арешт буде достатнім та забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Крім того, вказує, що в ухвалі слідчого судді невірно визначено строк дії запобіжного заходу, оскільки 60 днів закінчується не 03.06.2019, а 01.06.2019.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта - адвоката ОСОБА_7 про підтримання доводів апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, виступ прокурора про законність ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження та надані прокурором матеріали досудового розслідування, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя дотримав вимоги ст.ст. 177 - 178, 183, 194 КПК України, дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дав їм належну оцінку. Встановлені слідчим суддею обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , ступінь його тяжкості, покарання, яке загрожуватиме, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, потерпілу, схиливши їх до дачі неправдивих показів, інших осіб, які причетні до вищевказаної протиправної діяльності та не допитані на даний час слідством, знищити або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час, в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню чи іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення з метою перешкоджання кримінальному провадженню.
Щодо доводів захисника ОСОБА_7 про невірну кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_6 та інших осіб, відсутності доказів вчинення ним кримінального правопорушення, в тому числі у складі групи осіб, то такі спростовуються матеріалами досудового розслідування, з яких слідує, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України в складі групи осіб та в достатній мірі вказують на причетність ОСОБА_15 до вчинення кримінального правопорушення із застосуванням погрози насильства до потерпілої.
Апеляційний суд не приходить до висновку, що слідчим суддею в порушення в ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 177,178,183 КПК України застосовано запобіжний захід, оскільки наявність доказів обгрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України доведено, як і факт існування ризиків, що давало суду першої інстанції правові підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом з тим, стороною захисту в суді апеляційної інстанції висновків слідчого судді не спростовано, в тому числі і щодо терміну ув`язнення, а те, що до ОСОБА_6 може бути застосований більш м`який запобіжний захід на даний час, про що доводив захисник ОСОБА_7 , вказуючи на міцність соціальних зв`язків, позитивні характеризуючі дані, тощо, то зазначене є компетенцією слідчого судді у порядку ст. 201 КПК України.
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 418 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: