Справа № 182/2563/18
Провадження № 1-кп/0182/576/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2018 за № 0000704 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Торез Донецької області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає на території духовного центру за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, із середньою освітою, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий:
- 06.08.2018 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 10.03.2018 приблизно об 11:00 год., знаходячись по вул. Добролюбова в м. Нікополі Дніпропетровської обл., у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно умисно придбав медичний шприц об`ємом 20 мл заповнений рідиною по риску 10 мл, яка містить наркотичний засіб опій ацетильований, який в подальшому незаконно зберігав при собі у лівій внутрішній кишені куртки для особистого вживання, без мети збуту, до моменту вилучення.
10.03.2018 об 11:30 год. ОСОБА_3 біля будинку № 53 по вул. Хілинського в м. Нікополі Дніпропетровської обл. був зупинений працівниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, після чого 10.03.2018 в період часу з 11:36 год. до 11:39 год. в ході огляду добровільно виданих ОСОБА_3 предмету, слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 20 мл заповнений рідиною по риску 10 мл, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/1190 від 16.03.2018 масою 10,2788 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,3054 г, який ОСОБА_3 повторно незаконно придбав та зберігав, без мети збуту.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що в м. Нікополі він працював. Оскільки у нього було загострення хвороби, він вирішив вжити наркотик. Придбав наркотичний засіб на вулиці у чоловіка циганської національності, на якого йому вказали наркомани. Придбав медичний шприц об`ємом 20 мл, у якому було 10 мл опію ацетильованого. В той же день, коли він пив пиво, до нього підійшли працівники поліції, запитали чи є у нього наркотики. Він сказав, що є і добровільно видав шприц. Раніше в 90-х роках він вживав наркотики, на даний час не вживає. Шприц з опієм купив за 300 грн. Чоловіка у якого придбав опій ацетильований, бачив один раз, коли купував у нього наркотичний засіб. Він щиро кається у скоєному, обіцяє, що більше такого не повториться. Просить суворо не наказувати його та не позбавляти волі.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Також суд враховує обставини справи; особу винного, те, що ОСОБА_3 не працює, перебуває під медичним наглядом в комунальній установі «Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДом» Запорізької обласної ради з 23.11.2009 року з діагнозом: ВІЛ-інфекція 4 клінічна стадія; пройшов повний курс реабілітації закритого типу при Протестантській церкві України з 28.03.2018 по 28.06.2018 та отримав повну свободу від наркозалежності по соціальні програмі «12 кроків»; має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітнього дитину доньку ОСОБА_4 , 2003 року народження, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання обвинуваченими вини.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 мінімальне покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі.
Європейський суд з прав людини у низці справ проти України, в який скарги заявників стосувалися незабезпеченням адекватного лікування під час тримання під вартою, встановив існування у національній пенітенціарній системи такої проблеми системного характеру (наприкл., рішення у справах Мельник проти України», Коктиш проти України», «Похлебін проти України», «Логвиненко проти України»), Особливо часто заявники у своїх скаргах зазначали про відсутність належного та адекватного лікування ВІЛ-інфекції у пацієнтів, хворих на туберкульоз. При цьому відсутність адекватної медичної допомоги в умовах перебування хворих під вартою ЄСПЛ у багатьох випадках визнавав нелюдським та таким, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції.
Тому, зважаючи на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, що він обвинувачується у вчиненні одного злочину, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яке охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Згідно ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у вигляді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягають і виконуються самостійно.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив цей злочин до постановлення вироку Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 06.08.2018, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., на підставі ч. 3 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України покарання за кожним вироком підлягає самостійному виконанню.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ:
- один медичний шприц, в якому знаходиться рідина масою 9,5957 г, яка місить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований і знаходиться у спецпакеті № 4489614, який зберігається в камері схову Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. (квитанція № 004182) знищити.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, згідно довідки, в сумі 858,00 грн., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі ч. 3 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України покарання за цим вироком та покарання за вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 06.08.2018, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - виконувати самостійно.
Міра запобіжного заходу не застосовувалась. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речовий доказ:
- один медичний шприц, в якому знаходиться рідина масою 9,5957 г, яка місить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований і знаходиться у спецпакеті № 4489614, який зберігається в камері схову Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. (квитанція № 004182) знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1