Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою володільця майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором у кримінальному проваджені - прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене під час огляду місця події 04 грудня 2018 року за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 29, а саме, автомобіль марки «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, 4 складові частини кузова транспортного засобу без будь яких маркувальних позначень, які знаходились в кузові вищевказаного автомобіля, ключ чорного кольору з маркувальним позначенням «Iveco», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № № НОМЕР_2 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0004482, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України.

В поданій апеляційній володілець майна ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту майна, не перевірив розумність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не врахував наслідки арешту майна. Зазначає, що накладення арешту на транспортний засіб позбавляє її можливість займатися підприємницькою діяльністю. Крім того слідчим не було доведено яким чином транспортний засіб, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію мають значення у даному кримінальному провадженні. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Iveco», ключ чорного кольору з маркувальним позначенням «Iveco» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника володільця майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу і просив скасувати арешт майна, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя не повній мірі врахував вимоги статей 131, 132, 170-173 КПК України та передчасно прийшов до висновку про накладення арешту на автомобіль марки «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, а також ключ чорного кольору з маркувальним позначенням «Iveco» та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя під час розгляду клопотання не з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, не перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину …

Відповідно до п.1 ч.2 ст.173 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.173 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно матеріалів клопотання, під час проведення огляду місця події, який проводився 04 грудня 2018 року на ділянці проїжджої частини за адресою: м. Луцьк, вул. Крпенка-Карого, 29, було вилучено автомобіль марки «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, 4 складові частини кузова транспортного засобу без будь яких маркувальних позначень, які знаходились в кузові вищевказаного автомобіля, ключ чорного кольору з маркувальним позначенням «Iveco», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № № НОМЕР_2 .

Крім того, під час огляду місця події, який проводився 05 грудня 2018 року на території Луцького ВП ГУНП у Волинській області, за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2, за участю експерта ОСОБА_10 було встановлено, що маркувальна площадка та маркувальне позначення номеру шасі автомобіля марки «Iveco» візуальним оглядом не проглядається. Маркувальна панель вкрита шаром корозії, а тому для встановлення чи піддавались зміни в маркувальному позначенні шасі потрібно застосувати криміналістичні методи дослідження.

05 грудня 2018 року по даному факту внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ст.290 КК України (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу).

Вимогами ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Розпорядження майном означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення(відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає, що для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному проваджені буде достатньо накладення арешту на автомобіль марки «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, шляхом заборони його відчуження.

Враховуючі вказану обставину, в накладенні арешту на ключ чорного кольору з маркувальним позначенням «Iveco», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № № НОМЕР_2 слід відмовити.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя передчасно задовольнив клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а тому ухвала слідчого судді на підставі п.2 ч.3 ст.407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого з вищенаведених підстав.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року про накладення арешту на майно скасувати. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором у кримінальному проваджені - прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене під час огляду місця події 04 грудня 2018 року за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 29, а саме: 4 складові частини кузова транспортного засобу без будь-яких маркувальних позначень, які знаходились в кузові автомобіля марки «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору та автомобіль марки «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, шляхом заборони його відчуження.
У решті клопотання слідчого відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: