УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 13.07.2018, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
22 листопада 2018 року старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 13.07.2018, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111, ч.1 ст.309 КК України про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Головним слідчим управлінням СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000226 від 13.07.2018 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , не сприймаючи державну владу в Україні та сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, з мотивів непогодження з «Євроінтеграційною» політикою представників української державної влади, з метою ведення підривної діяльності проти України, у період часу з кінця 2016 року до 19.06.2018 (включно), діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, на виконання завдань співробітника розвідувального центру Головного управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, а саме начальника групи відділу 3 оперативного відділу 316 розвідувального центру ГУ ГШ ЗС РФ (в/ч НОМЕР_1 ) підполковника ОСОБА_8 надавав згаданій іноземній організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України шляхом збирання та передачі відомостей у сфері оборони та передачі цих відомостей зі свого мобільного телефону з використанням Інтернет-месенджеру «Telegram» та Інтернет-рації «Zello» з місць свого знаходження у місті Миколаєві.

Згідно відповідей в/ч НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ОДШБр) ЗС України від 05.05.2018 № 1436, від 20.09.2018 № 2879, від 20.09.2018 № 2810, в/ч НОМЕР_4 від 20.09.2018 № 2452, від 20.09.2018 № 2453, в/ч НОМЕР_5 від 20.09.2018 №1456, відомості, зібрані та передані іноземній стороні ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та іншими співучасниками групи, можуть завдати шкоди обороноздатності України.

Цими умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 111 КК України, а саме державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, шляхом надання іноземній організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у даному кримінальному провадженні встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, в м. Миколаєві (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 знайшов речовину рослинного походження зелено-коричневого кольору, поміщену у згорток з фрагменту паперу і два прозорих полімерних пакетика - один в одному, вагою 3, 468 г, 1, 224 г і 7,412 г, відповідно, тобто загальною масою 11,652 г та визначивши за сукупністю певних відомих йому ознак, що дана речовина рослинного походження є подрібненою коноплею, достовірно знаючи, що конопля являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, прийняв рішення незаконно придбати вказаний наркотичний засіб та умисно, в порушення правового режиму обігу наркотичних засобів і речовин, незаконно придбав, поклавши до кишені свого одягу, і тим самим почав незаконно зберігати без мети збуту вказаний наркотичний засіб, який переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав його до 19.06.2018 та під час обшуку зазначений наркотичний засіб у ОСОБА_4 було виявлено і вилучено працівниками Служби безпеки України.

Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

За вказаними обставинами злочинної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Керч АР Крим, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про те, що він підозрюється у державній зраді за попередньою змовою групою осіб, та у незаконному придбанні та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 309 КК України.

Шевченківським районним судом міста Києва від 26.09.2018 відносно підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.11.2018, який цим же судом продовжено до 17.01.2019.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер документу - 145974214) встановлено, що станом на 20.11.2018 право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 .

Санкцією ч. 1 ст. 111 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

З метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, а також для забезпечення можливої конфіскації майна, слідчий звернувся з зазначеним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених. Просив накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою конфіскації.
Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна підозрюваного ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0000226 від 13.07.2018, вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 309 КК України, серед яких кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Разом з тим, встановлено, що майно на яке слідчий в клопотанні просить накласти арешт, належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 13.07.2018, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.111,ч.1 ст.309 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 101), яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 30 листопада 2018 року о 15 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1