Ухвала
Іменем України
8 січня 2019року

м. Київ
справа № 405/2118/18
провадження № 51-10074ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року,

встановив:

Ленінський районний суд м. Кіровограда ухвалою від 30 серпня 2018 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 28 вересня 2018 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 серпня 2018 року, оскільки його апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і засуджений не порушував питання про поновлення цього строку.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на протязі всього строку відбування покарання він був 8 разів заохочений, добре характеризується за місцем відбування покарання, хворіє та має право на дострокове звільнення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду від 3 грудня 2018 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.
При цьому йому роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК України, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК України.
Крім того, засудженому було роз`яснено, що предметом розгляду у вказаному кримінальному провадженні є ухвала апеляційного суду про повернення йому апеляційної скарги.
Як убачається з повторно поданої касаційної скарги, засуджений вказує на незаконність рішення суду першої інстанції, яким йому було відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення та просить звільнити його умовно-достроково.
Тобто, засуджений повторно не визначився з предметом оскарження у суді касаційної інстанції, оскільки вказує на його заохочення під час відбування покарання та просить його умовно-достроково звільнити, однак такі вимоги не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції при оскарженні вказаних судових рішень та не відповідають змісту статті 436 КПК України.
Оскільки засуджений не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, то його касаційна скарга підлягає поверненню.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 428 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд,

постановив:
повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року про повернення його апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3