У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у письмовому провадженні кримінальне провадження №00000241 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року клопотання слідчого про накладення арешту задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 18.02.2019 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання директора ФОП « ОСОБА_4 » - ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вилучені у ході обшуку речі не мають доказового значення. Ці речі вилучено 18.02.2019 р., а клопотання слідчого подано лише 28.02.2019 р.

Встановлені слідчим суддею обставини.

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання у кримінальному провадженні №0000241, внесеному до ЄРДР за фактом розтрати майна службовими особами Миколаївської міської ради шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України. Слідчий просив накласти арешт на майно, яке вилучене 18.02.2019 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання директора ФОП « ОСОБА_4 », перелік якого наведено в протоколі обшуку від 18.02.2019 р. та протоколі огляду предмету від 19.02.2019 р.

Приймаючи рішення за клопотанням, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обгрунтованним та підлягає задоволенню, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим у ст. 98 КПК України, та наявні підстави для його збереження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просила розглянути апеляційну скаргу без його участі. В письмовому клопотанні прокурор ОСОБА_6 просить розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового апеляційного провадження. У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши надані судом матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд встановив наступне.

СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000241 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, за фактом розтрати майна службовими особами Миколаївської міської ради шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону враховані при прийнятті слідчим суддею рішення.

На думку апеляційного суду, у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту, та є достатні підстави вважати, що виявлене майно, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 191 КК України.

Також наявні підстави вважати, що вилучене у ході обшуку 18.02.2019 р. майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та може містити на собі сліди кримінального правопорушення, а тому існує необхідність в його арешті.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду. Тому суд не вбачає підстав для скасування ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 405, 406, 407 ч.3, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2019 року про накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3