ун. № 759/1893/19
пр. № 1-кп/759/524/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0008972 від 07.11.2018р., відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники: потерпіла ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 01.11.2018р. приблизно о 16.40год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля входу на територію ринку ТД «Дніпро», розташованого по бул. Кольцова, 12 в м. Києві. Придбавши в розташованому неподалік кіоску, в якому фізична особа - підприємець ОСОБА_6 здійснює свою підприємницьку діяльність з реалізації випічки, пару біляшів, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залишились поряд з ним. Незабаром ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, почали безпричинно стукати по стінках кіоску ОСОБА_6 та на зауваження останньої реагували нецензурною лайкою. Усвідомлюючи, що вони знаходяться в громадському місці, при значному скупчені громадян, та нехтуючи елементарними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з хуліганських спонукань спровокували конфлікт з приватним підприємцем ОСОБА_6 , яка була змушена припинити роботу власної торгівельної точки. Поводячись агресивно та висловлюючись нецензурно, ігноруючи при цьому зауваження сторонніх громадян, а також запрошеного ОСОБА_6 охоронця ринку, ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, не бажаючи припиняти свої неправомірні дії та протиставляючи себе загальноприйнятим нормам моралі, почали штовхати зазначених громадян та наносити їм удари руками. Продовжуючи далі свої хуліганські дії, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, кулаком руки наніс удар по склу вітрини кіоску ОСОБА_6 , внаслідок чого воно розбилось, після чого разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втекли, завдавши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4755 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. При цьому суду показав, що 01.11.2018р. приблизно о 17.00год. він зустрів свого знайомого ОСОБА_9 та на ринку «Дніпро» вони підійшли до кіоску, де купили пиріжки та їх їли. Потім вони почали сваритися з потерпілою, у зв`язку з чим на даний час не пам`ятає. При цьому вони голосно виражались нецензурною лайкою, а коли прийшов охоронець ринку, то також почалась і штовханина. ОСОБА_9 розбив вітрину кіоску. Після цього він пішов, а в подальшому його викликали до слідчого, де він давав правдиві показання з приводу обставин подій, які на той час пам`ятав. В той день він вживав алкогольні напої та не заперечує, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої. Оскільки ОСОБА_9 відшкодував потерпілій тільки половину вартості розбитої ним вітрини, то він зобов`язується сплатити залишок коштів у відшкодування матеріальної шкоди.

Крім визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується і показаннями в судовому засіданні потерпілої, а також протоколом огляду місця події на дослідженні якого наполягав захисник.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 01.11.2018р. близько 17.00год. вона перебувала на ринку «Дніпро» та працювала в кіоску. Білаш та його товариш купили у неї пиріжки та стояли поряд з кіоском. Потім вони стали бити кіоск ногами, вона вийшла та зробила зауваження, на що обвинувачений та його товариш не відреагували, виражались нецензурною лайкою, поводили себе агресивно. Вона викликала охоронця ринку, на вимогу якого припинити свої дії обвинувачений та його товариш також не відреагували, почалась штовханина. У ході цих подій було розбито скло вітрини її кіоску, хто саме це зробив вона особисто не бачила, однак ОСОБА_9 відшкодував їй половину вартості скла. З приводу покарання покладається на розсуд суду, однак просить не призначати суворе покарання для обвинуваченого та відшкодувати їй завдані збитки.

Згідно протоколу огляду місця події від 01.11.2018р. оглянуто ділянку місцевості та встановлено місце вчинення кримінального правопорушення.

На дослідженні інших письмових доказів сторони кримінального провадження не наполягали, у зв`язку з чим суд виходить із обсягу наданих сторонами доказів.

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.296 КК України вірна, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненому, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, думку потерпілої з приводу призначення покарання, щире каяття обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі: DVD-R диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1