Справа №639/2809/19
Провадження №1-кс/639/1438/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на незаконне тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій, посилаючись на ст. 206 КПК України, вказував на незаконне тримання його під вартою в Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначав, що йому не були надані вчасно перекладі на рідну мову відповідні рішення суду, якими вирішувались питання щодо дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши скаргу, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Частиною 2 статті 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Отже, кримінальним-процесуальним законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Натомість, як зазначає у скарзі сам заявник, стосовно нього судом постановлялись ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження дії вказаного запобіжного заходу. Фарйаб Фархад лише вважає, що під час прийняття відповідних рішень було порушено його процесуальні права.

Водночас, слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого утримується під вартою особа, під час розгляду скарги в порядку ст. 206 КПК України не наділений повноваженнями надавати правову оцінку законності та обґрунтованості рішенням інших судів при застосування запобіжного заходу, а лише перевіряє їх наявність (наявність правових підстав тримання особи під вартою). Інше тлумачення відповідних положень діючого законодавства суперечило б принципу правової визначеності та обов`язковості судових рішень (ч. 2 ст. 21 КПК України).
Розглядаючи скаргу в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя також не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної інстанції.
При цьому з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2019 року (справа №639/927/19), якою ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні аналогічної скарги, також вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року в рамках кримінального провадження №0003041 від 01.07.2015 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та ухвалою слідчого судді того ж суду відповідний запобіжний захід був продовжений на 60 діб, тобто до 25.03.2016 року.
В подальшому ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжувалася до 27.10.2017 року.
Пізніше, ухвалами Московського районного суду м. Харкова також була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, востаннє ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 11.05.2019 року.
Таким чином, на теперішній час стосовно ОСОБА_5 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року, а тому наявні правові підстави його тримання під вартою (ч.3 ст. 206 КПК України).
Підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно доставити ОСОБА_5 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його волі відсутні, оскільки зі змісту скарги вбачається, що останній утримується під вартою на підставі рішення суду (ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року), тобто за наявності відповідних правових підстав.
З огляду на викладене, керуючись вимогами ст. ст. 206, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_2 на незаконне тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» залишити без задоволення.

Оскарження ухвали не передбачено ст. ст. 206, 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1