Суд
Ухвала
Іменем України
14 березня 2019 року
м. Київ
справа № 227/1325/18
провадження № 51- 7724 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду на вищевказане судове рішення надійшла касаційна скаргапрокурора, в якій вона просить скасувати судове рішення та призначити новий розглядв суді апеляційної інстанції.
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою Добропільского міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2019 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 19 квітня 2018 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 в провадженні за № 0000183, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2018 року; матеріали даного провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Суддя Донецького апеляційного суду ухвалою від 12 лютого 2019 року, керуючись ч.4 статті 399 КПК відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу суду.
Прокурор ОСОБА_4 , не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, звернулася із вказаною скаргою, яку просить задовольнити. При цьому посилається на незаконність судових рішень суду першої й апеляційної інстанцій з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме положень статей 7, 9, 24, 314, 315, 392 КПК.

Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно із положеннями ч.1 ст.392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.314 КПК в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про повернення обвинувального акту та клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Чинним КПК не передбачено окреме оскарження ухвали суду підготовчого судового засідання про відмову в затвердженні угоди та повернення прокурору кримінального провадження для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК. Не вбачається також можливість оскарження ухвали про відмову в затвердженні угоди із положень ч.7 ст.474 КПК.
З урахуванням зазначеного апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що прийнята у підготовчому судовому засіданні ухвала місцевого суду, якою відмовлено в затвердженні угоди та повернено прокурору кримінальне провадження для продовження досудового розслідування, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
З урахуванням наведеного, зазначені висновки суду апеляційної інстанції є обґрунтованими.
У силу ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду першої інстанції оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, і відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3