Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1356/18
Провадження №1-кп/523/564/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської м місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за №0000273 від 19.01.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 10.10.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. 4.03.2016р. був звільнений за відбуттям покарання.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.3 КК України, -

Встановив:

19.01.2018р. приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих міркувань, проник до кімнати АДРЕСА_3 вказаного будинку, в якій проживає потерпіла ОСОБА_5 , звідкіля викрав жіночий гаманець коричневого кольору вартістю 250 гривень з грошовими коштами у сумі 700 грв., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , кольоровий гаманець, який не становить матеріальної цінності, після чого намагався залишити місце скоєння злочину, але був помічений потерпілою, яка повернувшись до своєї кімнати, побачила ОСОБА_6 з викраденим майном та покликала на допомогу, тим самим дії ОСОБА_6 не були доведені до кінця з причин, незалежних від його волі, так як він був затриманий сусідом потерпілої у приміщенні загальної кухні.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що 19.01.2018 року прийшов з церкви в комуналку, де проживав разом з братом, став на кухні готувати їжу, бачив потерпілу, яка також щось робила на кухні. Почистивши картоплю, вийшов зі своєї кімнати з ножем, щоб віддати сусіду, проходячи повз дверей кімнати ОСОБА_5 , біля яких сушилися його речі. В цей момент потерпіла вискочила з кухні та стала кричати, що бачила його в її кімнаті, стала утримувати за одежу. На крики вийшли сусіди, викликали поліцію.

З пред`явленим обвинуваченням категорично не згоден, заперечуючи факт проникнення до кімнати потерпілої та викрадення належних їй гаманців. Стверджує, що в руках тримав тільки кухонний ніж, на балкон виходив покурити, при цьому був роздягнутий, при ньому нічого не було. Вважає, що сусіди його навмисно оговорюють з метою, щоб він звільнив кімнату, не проживав в цій комунальній квартирі, також зазначивши, що раніше був засуджений за заявами цих же сусідів.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 суд вважає, що його винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілої, свідків, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 19.01.2018 року після дванадцятої години о півдні вона повернулася до себе додому в комунальну квартиру, де на поверсі знаходиться 8 кімнат, проживає 7 хазяїв. Її сусід ОСОБА_6 перебував на кухні, готував їжу, постійно ходив туди-сюди, взявши ніж вийшов в загальний коридор, в цей момент вона побачила його силует у себе в кімнаті, двері якої були прикриті занавіскою. Підійшовши до своєї кімнати, вона схопила його за одежу, почала кликати на допомогу. Сусіди, почувши її крик, вийшли в коридор, стали утримувати обвинуваченого, не даючи йому можливості зникнути, так як він намагався пройти до загальної кухні. В цей момент безпосередньо біля нього падає один із гаманців - маленький, другий великий, в якому були гроші та паспорт, як з`ясувалося він встиг викинути через балкон. Через деякий час до них зайшла сусідка з п`ятого поверху та принесла належний їй гаманець, в якому знаходився паспорт, пояснивши, що випадково спіймала гаманець з балкону. Стверджує, що саме обвинувачений викрав її гаманці, тільки він один виходив на балкон. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, наполягаючи на застосуванні до обвинуваченого суворої міри покарання відповідно до Законодавства.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає на п`ятому поверсі в будинку АДРЕСА_2 , працює продавцем у дворовому магазині, обвинуваченого ОСОБА_6 особисто не знає, тільки бачила його як сусіда. 19.01.2018р. було свято «Водохреща», вона спустилися на вулицю в магазин, написала сину в телефоні, щоб він скинув їй з балкону 200 гривень. Коли вона нахилилася за своїми грошима, в цей момент зверху пролетів коричневий гаманець, з якого саме поверху він падав, сказати не може, так як не бачила. Піднявши гаманець, подивилася всередину, побачила гроші, паспорт, по якому з`ясувала, що це була сусідка з 8 поверху ОСОБА_5 . Піднявшись до потерпілої в комуну, віддала їй гаманець, бачила, що сусіди між собою розбиралися, потім приїхала поліція.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в будинку АДРЕСА_2 проживає разом з обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_10 , відносини між ними сусідські. В зазначений день він знаходився у себе в кімнаті, коли почув крик ОСОБА_5 про допомогу. Вийшовши до загального коридору, побачив, як потерпіла утримувала обвинуваченого, сказала, що він заходив до її кімнати, щось викрав. Коли ОСОБА_6 чинив опір, намагаючись піти, бачив, як один гаманець випав з його тіла як би з-під руки. Потім ще обвинувачений один заходив на балкон, повернувшись сказав, що нічого не має, але невдовзі сусідка з нижнього поверху прийшла до них в комуну, повернула ОСОБА_5 гаманець, повідомив, що він впав їй в руки, в гаманці знаходився паспорт потерпілої.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає разом з потерпілою та обвинуваченим на одному поверсі в комунальній квартирі типу гуртожитку. В той день, 19.01.2018 року бачили, що ОСОБА_6 збуджено себе вів, бігав з ножем, смажив картоплю. Знаходячись у себе в кімнаті, вона почула крик потерпілої з кухні. Вийшовши в загальний коридор, побачила, як ОСОБА_5 утримувала за одежу ОСОБА_6 , пояснюючи, що він був в її кімнаті, щось викрав. ОСОБА_6 стояв, під його ногою лежав маленький гаманець, який випав з-під його руки. Він все заперечував, казав, що просто проходив повз кімнати потерпілої, потім ОСОБА_6 вийшов на балкон покурити, крім нього туди більше ніхто не виходив. Через деякий час прийшла сусідка та повернула ОСОБА_5 належний їй другий гаманець.

Додатково свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_6 ніхто не ображав, але у нього є така риса, щоб щось взяти, так як він ходив голодний, спору за квартиру ніколи не було.

- Постановою про прилучення речових доказів від 19.01.2018 року, а саме гаманець коричневого кольору, в якому знаходився паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти купюрами номіналом 100 гривень у загальній сумі 700 гривень

Разом з цим, вислухав пояснення учасників процесу, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не вчиняв відкритого викрадення гаманців потерпілої.
Захисник ОСОБА_4 , довіряючи поясненням підзахисного, також вважає, що його винність у скоєнні злочину за ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.3 КК України не доказана, при цьому сторона захисту не надала жодного спростовуючого аргументу в підтвердження своєї позиції, а саме непричетності ОСОБА_6 до скоєння вищезазначеного інкримінованого йому правопорушення.
В спростування даної версії також говорить поведінка ОСОБА_6 , який у кінці судового провадження несподівано вказав на товариша, який гостював у нього вдома в той день, та який нібито може підтвердити його не винність, при цьому не зазначивши анкетні дані даного свідка, що розцінюється судом, як спроба якимось чином себе вигородити.
Пояснення обвинуваченого суперечать чітким, детальним та послідовним поясненням потерпілої ОСОБА_5 , яка прямо вказала на обвинуваченого, як на чоловіка, який скоїв викрадення належних їй речей, вийшовши з її кімнати, не маючи її дозволу там знаходитися; свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , які підтвердили обставини скоєного кримінального правопорушення та покази яких не мають розбіжностей.
В правдивості свідчень потерпілої, свідків у суду не виникає сумнівів.
Ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 є непереконливими та не знайшли свого підтвердження під час судового провадження, і розцінюються судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності та суворого покарання, передбаченого санкцією статті.
Покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.
На думку суду, стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з проникненням у житло та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисних злочинів, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, посередньо характеризується за місцем мешкання, стан його здоров`я, що підтверджується медичною довідкою ОУВП в Одеській області, наданою стороною захисту, відсутність матеріальних збитків у зв`язку з поверненням викраденого майна.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Разом з цим, суд приймає до уваги висновки досудової доповіді Суворовського районного сектору пробації стосовно ОСОБА_6 зі змісту соціально-психологічної характеристики якої вбачається, що обвинувачений має місце проживання та реєстрації, при бесіді стало відомо, що обвинувачений не усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, має місце рецидив, сукупність та повторність злочинів, ймовірність ризику повторного вчинення злочину є високою, ризик небезпеки для суспільства є високим, у зв`язку з чим орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме гаманець коричневого кольору, паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти купюрами номіналом 100 гривень у загальній сумі 700 гривень, які передані потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.

Залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000273 від 19.01.2018р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 не пред`являвся.

Таким чином, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд, оцінюючи обставини, спосіб, мотив вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів аналогічної спрямованості, у судовому засіданні свою вину не визнав, враховуючи спосіб його життя, те, що він не має постійного заробітку, джерел доходів, особисте ставлення до скоєного, стан його здоров`я, приймаючи до уваги висновки досудової доповіді, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 186 ч.3 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити не змінною - тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19.01.2018 року (відповідно до протоколу затримання особи від 19.01.2018р.) відповідно діючого Законодавства.

Речові докази гаманець коричневого кольору, паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти купюрами номіналом 100 гривень у загальній сумі 700 гривень, які повернуті потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0000273 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2018 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: