У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду
26.12.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за № 0001368 від 11.03.2018 року та за № 0003308 від 05.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області внаслідок повторного авторосподілу судових проваджень надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001368 від 11.03.2018 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, по якому призначено підготовче судове зсідання на 18.12.2018 року, але у зв`язку з не доставкою обвинуваченого конвоєм, судове засідання відкладено на 26.12.2018 року.

Крім цього до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0003308 від 05.08.2018 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України для подальшого вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень, оскільки зазначені провадженні направлені щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор вважав за можливе об`єднати зазначені обвинувальні акти в одне провадження та призначити обвинувальні акти стосовно ОСОБА_3 до судового розгляду, оскільки вони складені відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудні Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, підстав для закриття чи зупинення провадження немає. Крім того, прокурор просив продовжити відносно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти об`єднання та призначення обвинувальних актів до судового розгляду, а також вважав, що клопотання про продовження строків запобіжного заходу може бути продовженим.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого, не заперечував проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 334 КПК України - матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Враховуюче те, що вказані кримінальні провадження стосуються однієї особи, суд вважає за необхідне об`єднати всі вищезазначені кримінальні провадження в одне провадження.

Таким чином, після з`ясування думки учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що підстав для повернення кримінальних проваджень прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України немає.

Підстав для закриття проваджень немає. Обвинувальні акти складені відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Кримінальні провадження підсудні Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України - під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч. 1 КПК України - запобіжний захід - "тримання під вартою" є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м 'яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочинів за ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, відбування на час розгляду кримінальних провадження покарання за іншим вироком, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді "тримання під вартою".

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 217, 314, 315, 316, 334 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальні провадження № 0001368 від 11.03.2018 року за звинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України (Справа № 357/4322/18) та за № 0003308 від 05.08.2018 року за звинуваченням ОСОБА_3 , за обвинуваченням за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України (Справа № 357/11641/18) - об`єднати в одне провадження, присвоївши їм єдиний № 357/4322/18.

Призначити судовий розгляд на підставі зазначених обвинувальних актів, який проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд. 4-А, яке відбудеться 08.01.2019 року о 09.00 год.

Судове засідання проводити за участю сторін кримінального провадження, про що повідомити їх належним чином.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів, а саме по 24.02.2019 року включно.

Ухвала суду в цілому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає окремому оскарженню. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1