Провадження № 11-сс/4820/14/19
Справа № 688/4763/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000861, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2018 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року клопотання слідчого Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , задоволено.

Застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, не судимого,

підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто по 26 лютого 2019 року включно.

Постановлено, що ухвала діє по 26 лютого 2019 року включно.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 07 березня 2018 року близько 01 год. 15 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи на спортивному майданчику біля будинку № 12 по проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області, побачили потерпілого ОСОБА_11 , який йшов від залізничного вокзалу в центр м. Шепетівка з валізою в руках. Керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з метою заволодіння майном, вчинили напад із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, яке виразилося у нанесенні ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ударів ногами в голову та тулуб. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми голови зі струсом головного мозку та підшкірним крововиливом лівої вушної раковини, яка призвела до після травматичної двобічної сенсоневральної приглухуватості першого ступеня на праве вухо та третього ступеня на ліве вухо, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до стійкої втрати працездатності менш ніж на одну третину (15%) множинних підшкірних гематом в ділянці грудної клітки та хребта, за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Подолавши опір потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 вирвав з його рук дорожню валізу вартістю 600 грн, в якій знаходилося майно, зокрема бувші у використанні: сім пар носків, загальною вартістю 84 грн; чотири пари чоловічих трусів, загальною вартістю 160 грн; чоловіча футболка зеленого кольору, вартістю 100 грн; чоловічі штани сірого кольору, вартістю 150 грн; чоловічі штани темно-сірого кольору з надписом «FILD», вартістю 250 грн; кофту червоно кольору, вартістю 150 грн; сорочку в клітинку біло-синього кольору, вартістю 150 грн; тюбик зубної пасти «blend-a-med», ємністю 100 мл., вартістю 25 грн; одну зубну щітку, вартістю 25 грн; футляр для мила блакитного кольору, вартістю 20 грн; кусок туалетного мила, вартістю 12 грн; крем для взуття «SILVER», чорного кольору, ємністю 75 мл., вартістю 15 грн; чохол для зберігання засобів особистої гігієни, вартістю 70 грн; махровий рушник синього кольору з зображенням коня, вартістю 200 грн; чоловічу кофту білого кольору, вартістю 300 грн; чоловічий спортивний костюм синього кольору, вартістю 1000 грн; три пачки цигарок марки «Rothmans», загальною вартістю 96 грн та одну пляшку пива «Львівське» ємністю 0,5 л., вартістю 18 грн, а всього ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у такий спосіб відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 3425 грн, чим заподіяли йому матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

28 грудня 2018 року ОСОБА_7 оголошено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Крім того, підозрюваний не працює, не має легальних джерел для існування та міцних соціальних зв`язків.
Тому наявні, визначені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення інших кримінальних правопорушень; незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_12 та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу про застосування підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому вказує, що обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не врахував позиції Європейського суду з прав людини, викладені: у рішенні від 11.07.2006 р. у справі № 41088/05 «Бойченко проти Молдови», відповідно до якої одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказування підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання під вартою; у рішенні від 01.06.2006 р. у справі № 7064/05 «Мамедова проти Росії», відповідно до якої посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того підозрюваний ОСОБА_7 не визнає своєї вини у вчиненні злочину, як і причетність до нього. Наполягає на тому, що потерпілого ОСОБА_11 не бив, а був лише очевидцем цієї події. Обвинувачений ОСОБА_10 навмисне оговорив ОСОБА_7 аби самому не нести кримінальної відповідальності за злочин. Від явки у судові засідання підозрюваний не ухилявся, виконував усі вимоги слідчого та суду, готовий до співпраці зі слідством та судом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, який наполягав на обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що дає підстави вважати, що дана особа, перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_12 та свідків в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовано прийшов до переконання про необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність його ізоляції від суспільства.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що слідчий суддя не обґрунтував наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

В ухвалі від 29 грудня 2018 року слідчий суддя правильно вказав про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яка підтверджується: протоколом огляду місця події від 19.12.2018 р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_13 , протоколом впізнання осіб по фотознімках із потерпілим ОСОБА_11 , протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також, враховуючи не лише тяжкість можливого покарання за злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суспільну небезпеку злочину, а й інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Тому слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене, не спростовують висновків слідчого судді і доводи апеляційної скарги про те, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є недостатнім.

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: