Справа № 404/3445/17
Номер провадження 1-кп/404/142/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 0004101, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.11.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

02.11.2016 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 302, 75, 76 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

16.05.2018 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

19.10.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 186 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки. Вирок набрав законної сили 20.11.2018 р.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
В період часу з 23:00 год. 07.04.2017 року по 09:30 год. 08.04.2017 року, ОСОБА_3 проходив по проспекту Університетському, а саме біля будинку № 23, к. 2, де побачив вантажний автомобіль марки «ЗІЛ ММЗ-554», днз НОМЕР_1 та саме в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме акумуляторної батареї.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, розуміючи що його протиправні дії не будуть помічені, пошкодивши замок вхідних дверцят вантажного автомобіля марки «ЗІЛ ММЗ-554», днз НОМЕР_1 , пробрався до салону. Після чого ОСОБА_3 руками відкрутивши кріплення акумуляторної батареї та вийняв її з автомобіля, у подальшому тримаючи вказану акумуляторну батарею у руках з місця вчинення злочину зник, чим вчинив крадіжку акумуляторної батареї марки «6 СТ 140», вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 271 від 31.05.2017 року становить 935,00 грн.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 935,00 грн.,

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України.
Крім того, 22.05.2017 року о 23:30 год., ОСОБА_3 проходив по вул. Металургів, що в с. Нове м. Кропивницького, а саме біля будинку № 5, де побачив легковий автомобіль марки «ВАЗ 2101», днз НОМЕР_2 та саме в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме акумуляторної батареї.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: м. Кропивницький, с. Нове, вул. Металургів, 5, де діючи умисно,повторно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, розуміючи що його протиправні дії не будуть помічені, пошкодивши замок вхідних дверцят автомобіля марки ««ВА3 2101», днз НОМЕР_2 пробрався до салону, після чого ОСОБА_3 руками відкрутивши кріплення акумуляторної батареї та вийняв її з автомобіля, у подальшому тримаючи вказану акумуляторну батарею марки «Істок» 6СТ60 Ам, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 271 від 31.05.2017 року становить 845,00 грн. у руках намагався піти з місця вчинення злочину крадіжку.

При цьому ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий місцевими жителями вказаного району.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 845,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, в ніч з 16 на 17 жовтня 2017 року, точного часу та дати судом не встановлено, ОСОБА_3 , проходячи повз буд. № 8, корп. 3, що розташований по вул. Волкова в м. Кропивницькому, побачив автомобіль марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, що належить ОСОБА_7 , який знаходився біля під`їзду № 1 вказаного будинку. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 за допомогою невстановленого судом металевого предмета, який знаходився в нього, шляхом зламу замка водійської дверці, проник до автомобіля марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , сів за кермо та шляхом змотування дротів запалення, завів автомобіль. В подальшому ОСОБА_3 на викраденому автомобілі марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи № 57 від 13.11.2017 року становить 25 289,55 грн., поїхав в напрямку вул. Попова м. Кропивницького, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Однак в подальшому, незаконно заволодівши автомобілем марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Хрипунова в м. Кропивницькому, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та допустив наїзд на металевий паркан домоволодіння АДРЕСА_3 , тим самим пошкодивши автомобіль марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи №57 від 13.11.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , становить 20 319,12 грн., сума матеріального збитку завданого потерпілому в результаті пошкодження автомобіля марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , становить 16 300,42 грн., тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 16 300,42 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
По епізодам вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, яке мало місце з 23:00 год. 07.04.2017 року по 09:30 год. 08.04.2017 року та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, який мав місце 22.05.2017 року, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що вину у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та показав суду, що в період часу з 23:00 год. 07.04.2017 року по 09:30 год. 08.04.2017 року, він проходив по проспекту Університетському, а саме біля будинку № 23, к. 2, де побачив вантажний автомобіль марки «ЗІЛ ММЗ-554», днз НОМЕР_1 , з якого він вирішив викрасти акумуляторну батарею. Тому скориставшись тим, що його дії не будуть помічені, він пошкодивши замок вхідних дверцят вказаного вантажного автомобіля, пробрався до салону. У подальшому він руками відкрутивши кріплення акумуляторної батареї, вийняв її з автомобіля. Після чого, з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 22.05.2017 року о 23:30 год., він проходив по вул. Металургів, що в с. Нове м. Кропивницького, а саме біля будинку № 5, де побачив легковий автомобіль марки «ВАЗ 2101», днз НОМЕР_2 , з якого він вирішив викрасти акумуляторну батарею. Тому скориставшись тим, що його дії не будуть помічені, він пошкодивши замок вхідних дверцят вказаного автомобіля, пробрався до салону. У подальшому він руками відкрутивши кріплення акумуляторної батареї, вийняв її з автомобіля. Після чого тримаючи вказану акумуляторну батарею у руках, він намагався піти з місця вчинення крадіжки, однак був затриманий мешканцями вказаного району.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочинів, вказані в його обвинуваченні, кількість та вартість викраденого, просить суворо не карати.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України по епізоду, який мав місце з 23:00 год. 07.04.2017 року по 09:30 год. 08.04.2017 року та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду, який мав місце по 22.05.2017 року, та обставини справи. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінальних правопорушень. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень та їх кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також по епізоду вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, що мав місце в ніч з 16 на 17 жовтня 2017 року, за адресою: АДРЕСА_4 , допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнає та пояснив, що в ніч з 16 на 17 жовтня 2017 року, він проходячи в м. Кропивницькому по вул. Волкова повз буд. № 8, корп. 3, побачив автомобіль марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору, який знаходився біля під`їзду № 1 вказаного будинку та який він вирішив викрасти. Тому, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він за допомогою металевої відмички, яка в нього була з собою, зламав замок водійської дверки, проник до салону вказаного автомобіля, сів за кермо та шляхом змотування дротів запалення, завів його. Після чого він на викраденому ним автомобілі марки ВАЗ 21061 поїхав в напрямку вул. Попова м. Кропивницькому. Однак в подальшому, керуючи викраденим ним автомобілем марки ВАЗ 21061, р.н. НОМЕР_3 , він рухаючись по вул. Хрипунова в м. Кропивницькому, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та допустив наїзд на металевий паркан домоволодіння АДРЕСА_3 , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково, а саме заявлені ОСОБА_7 вимоги про стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , згідно з якими в ніч з 16 на 17 жовтня 2017 року він залишив його автомобіль «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_3 , зеленого кольору припарковим по вул. Волкова, 8, біля корп. 3 в м. Кропивницькому. Вранці 17 жовтня 2017 року повернувшись до автомобілю, він виявив, що його немає на місці, по вказаний факт він повідомив працівників поліції. Близько 08 год. 30 хв. цього ж дня, йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що його транспортний засіб залишений на місці ДТП. Приїхавши на місце подіє, а саме на вул. Хрипунова в м. Кропивницькому, він побачив його пошкоджений автомобіль та пошкоджений паркан домоволодіння АДРЕСА_3 . Зі слів людей, які перебували на місці події, він довідався, що в його автомобілі перебувало двоє осіб, здійснивши наїзд на паркан, вони залишили автомобіль, добігли до магазину «Альф», що розташований неподалік, де сіли до іншого автомобілю та зникли у невідомому напрямку. Крім того, власник пошкодженого паркану розповів, що почувши грохот, він вийшов на вулицю, де побачив, що «ВАЗ 21061» здійснив наїзд на його паркан, в автомобілі нікого не було, однак в салоні транспортного засобу він побачив мобільний телефон. Після чого власник паркану пішов додому, а повернувшись через декілька хвилин вже побачив, що телефону там немає. В автомобілі він виявив безлад, а саме кермо зламане, проводка витягнута, динаміки та задній номерний знак зняті, пасажирське сидіння викинуті. Також зазначив, що від знайомих таксистів, він дізнався, що напередодні вказаних подій, приблизно за тиждень, двоє осіб оглядали його автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що в ніч з 16 на 17 жовтня 2017 року він разом з ОСОБА_3 відпочивали, граючи на гральних автоматах, розташованих неподалік магазину «Файномаркет» між вулицями Попова та Жадова в м. Кропивницькому. В ході чого ОСОБА_3 йому повідомив, що він на деякий час відлучиться. Приблизно через 40 хв., близько о 21 год. ОСОБА_3 повернувся та він запропонував останньому поїхати до центру міста на його автомобілі «Газель», однак ОСОБА_3 сказав, що він також за кермом. Вийшовши з приміщення гральних автоматів він побачив автомобіль марки ВАЗ 21061, темного кольору з титановими дисками, на питання звідки ОСОБА_3 взяв зазначений транспортний засіб, останній повідомив, що у знайомого. Після чого він поїхав на своєму транспортному засобі до колишнього кінотеатру «Зоряний», а ОСОБА_3 сказав, що поїде додому. В подальшому ОСОБА_3 приїхав до нього в гральні автомати, що розташовані поряд з кінотеатром, однак він вже їхав, оскільки взяв «джекпот», а ОСОБА_3 залишився ще пограти. Потім вони зателефонувавши один одному, договорились зустрітися біля магазину «Альф», що розташований в мікрорайоні Арнаутово в м. Кропивницькому. Зустрівшись у зазначеному місці ОСОБА_3 запропонував йому залишити його автомобіль та поїхати на автомобілі останнього до їх знайомого. У зв`язку з чи він пересів до автомобіля ВАЗ 21061, яким керував ОСОБА_3 , однак при в`їзді на підйом дороги ОСОБА_3 не впорався з керування, в результаті чого допустив наїзд на металевий паркан домоволодіння АДРЕСА_3 . Сидячи на передньому пасажирському сидінні він звернув увагу, що ключ заживання відсутній. Після чого вони залишивши місце події, втекли. Також зазначив, що ОСОБА_3 повертався до вказаного автомобіля.

А також дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягами з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 17.10.2017 року за заявою ОСОБА_7 було внесено відомості за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (Т.2 а.п. 1);

рапортом від 17.10.2017 року, зі змісту якого вбачається, що 17.10.2017 р. о 06 год. 42 хв. до чергової частини Кіровоградського ВП ГУ НП України в Кіровоградській області на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення ( Т.2 а.п. 3);

заявою про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_7 від 17.10.2017 р. (Т.2 а.п. 4);

протоколом огляду місця подія від 17.10.2017 року, в ході якого було оглянуто місце події, а саме ділянка місцевості, що знаходиться на подвір`ї біля під`їзду № 7 корпусу № 3 будинку № 8, розташованого по вул. Пацаєва в м. Кропивницькому (Т.2 а.п. 5-7);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне зберігання від 17.10.2017 року, згідно якої визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні: автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , прозору полімерну упаковку від картки «обов`язкове страхування», чохол з переднього сидіння, чохол з переднього водійського сидіння, ручка з коробки передач у формі кульки, змив з корпусу керма автомобіля, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів при Кропивницькому ВП ГУ НП в Кіровоградській області. (Т.2 а.п. 14);

розпискою від 01.11.2017 року, згідно якої потерпілим ОСОБА_7 отримано на зберігання автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_3 (Т.2 а.п. 19);

протоколом огляду місця подія від 17.10.2017 року, в ході якого було оглянуто місце події, а саме відкриту ділянку місцевості, що розташована по АДРЕСА_3 (Т.2 а.п. 25-30);

актом про застосування службового собаки від 17.10.2017 року (Т.2 а.п. 31);

протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 , проведеним з метою перевірки та уточнення отриманий в ході досудового розслідування відомостей. (Т.2 а.п. 36-38);

протоколом про результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контролю особи від 05.02.2018 року, згідно якої під час проведення НСРД отримано інформацію про причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 (Т.2 а.п. 46-47);

висновком експерта №597 від 02.11.2017 року, згідно якого на поверхнях полімерного файлу, який вилучено в ході проведення огляду місця події від 17.10. 2017 р. автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився за адресою: м. Кропивницький, вул. С. Хрипунова, 18, виявлено два сліди пальців рук. З виявлених слідів, лише слід руки з найбільшими розмірами по вісях 31х19 мм, придатний для ідентифікації по ньому особи, що його залишила. Слід руки з найбільшими розмірами по вісях 28х21 мм, для ідентифікації особи не придатний. (Т.2 а.п. 57-61);

висновком експерта №57 від 13.11.2017 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова « НОМЕР_4 », об`єм двигуна 1450 см3, 1987 року випуску, зеленого кольору, станом цін на 17.10.2017 року становить 25289, 55 грн. Вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля станом на проведення експертизи становить 20319, 12 грн. Сума матеріальних збитків завдана власнику автомобіля становить 16300, 42 грн. (Т.2 а.п. 70-85).

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив злочини, віднесені до категорії середньої тяжкості та тяжких.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліку в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні не перебуває, з 2014 року знаходиться під наглядом в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» внаслідок вживання кабіноїдів, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень.

Посилання сторони обвинувачення на обставини, що обтяжують покарання рецидив та його повторність, підлягають виключенню з обвинуваченню, як обставини, що обтяжують покарання, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

П.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правової наслідки» про те, що суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність.

Таким чином, відсутні правові підстави враховувати в цьому кримінальному провадженні рецидив злочину та його повторність як обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , так як повторність врахована при кваліфікації дій обвинуваченого за ознакою повторності.

За наведених обставин, у ході судового розгляду, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкцій як за ч. 1 ст. 185 КК України, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, згідно якої, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, так і за ч. 2 ст. 289 КК України, та з дотриманням вимог ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, оскільки він раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини під час іспитового строку, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. За вказаних обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання відсутні. При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення та розкаявся у вчиненому, а тому суд не призначає додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене як необов`язкове (факультативне) додаткове покарання санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочини до постановлення попереднього вироку Ленінським районним судом м. Кіровограда від 19 жовтня 2018 року, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного попереднім вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2018 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України.

Заявлений в ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди заподіяної злочином в сумі 35000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн., підлягає частковому задоволенню, зокрема позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 35000,00 гривень, суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах закону, з яких випливає, що шкода, заподіяна злочинними діями обвинуваченого підлягає відшкодуванню останнім.

Однак позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення моральної шкоди в сумі 20000 гривень підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому суд керуючись принципами виваженості та справедливості, враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, суд вважає, що співрозмірним понесеним потерпілим ОСОБА_7 моральним та фізичним стражданням буде моральна шкода в розмірі 5000 грн.

Судові витрати у справі за проведення судових експертиз у розмірі 4474 грн. 00 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2018 року у виді 4 років позбавлення волі, більш суворим, призначеним цим вироком, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 20.11.2017 року, зарахувавши покарання, відбуте за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4474 грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 35000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. 00 ком. моральної шкоди.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Речові докази:
акумуляторну батарею марки «Істок» 6СТ60 Ам, яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому, як власнику;

автомобіль марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова « НОМЕР_4 », об`єм двигуна 1450 куб. см, 1987 року випуску, зеленого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому, як власнику;

чохли з передніх водійського та пасажирського сидіння, які упаковані в спеціальні пакети «Національна поліція» № 4360813 та № 4360841, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_7 , як власнику;

прозору полімерну упаковку від картки «обов`язкове страхування», на якій виявлено сліди папілярних візерунків, які упаковані в картонну коробку, яка склеєна скотчем та зв`язана ниткою, кінці якої склеєно паперовою біркою; ручка з коробки передач у формі кульки, яка упакована в паперовий конверт; змив з корпуса керма автомобіля, який упакований в паперовий конверт, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1