Справа №591/4095/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/173/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04.04.2019 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , накладено арешт на майно вилучене 03.04.2019 року під час проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000148 за адресою: АДРЕСА_1 : системний блок «X16-93567» (GJC-0058); червоний записник з записами з написом «Frunze» на 117 арк.; записник чорного кольору з номерами телефонів на 98 арк. строком на 2 місяці. Роз`яснено сторонам право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна випадках та в порядку, передбачених законом.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржуване судове рішення прийнятне без достатніх на те підстав, та з суттєвим порушенням норм КПК України, а отже є незаконним та необґрунтованим, виходячи з наступного:

- а ні в клопотанні, а ні в оскаржуваній ухвалу не зазначено та не доведено щодо вилученого під час проведеного 03.04.2019 року обшуку майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна;

- у клопотанні про арешт майна та в ухвалі суду не зазначено та не обґрунтовано наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, відповідно до ст.ст. 98 КПК України є речовими доказами;

- при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею не було враховано та не зазначено в ухвалі правову підставу для арешту майна та можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні;

- клопотання прокурора не містить жодних доказів відношення ОСОБА_8 до проведення позапланових перевірок, зустрічних звірок, які проводились безпідставно уповноваженими особами податкової служби, використання актів виконаних робіт про надання юридичних послуг;

- виходячи з положень ст. 170 КПК України, в ухвалі про арешт майна не повинно зазначатись строк на який накладається арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, апеоянта - представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання прокурора відмовити, думку прокурора, який проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положенням ч.1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 70 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2018 року за №0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (а.с. 3). Відомості до ЄРДР внесені за заявою ТОВ ЛТД «ТРІЗ», за фактом того, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання довірою у період з 2013-2014 роки незаконно придбали права на чуже майно в особливо великих розмірах акти виконаних робіт на загальну суму грошових коштів 1 900 000 грн., чим спричинив шкоду ТОВ ЛТД «ТРІЗ».

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.03.2019 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, за період часу з 16.12.2013 року по теперішній час, щодо співпраці з «ТРІЗ» ЛТД ТОВ, відповідно до укладеного договору «Про надання юридичних послуг» та проведення податкових перевірок, а саме: оригінали актів виконаних робіт про надання юридичних послуг «ТРІЗ» ЛТД ТОВ, листів, будь-якої іншої переписки, поштових відправлень, актів податкових перевірок «ТРІЗ» ЛТД ТОВ, блокнотів, чорнових записів ОСОБА_8 та інших документів, які мають відношення до співпраці з «ТРІЗ» ЛТД ТОВ, у тому числі комп`ютерної техніки та мобільних телефонів (а.с. 4).

У ході проведеного 03.04.2019 року за місцем проживання ОСОБА_8 обшуку, було виявлено та тимчасово вилучено наступні речі: системний блок «X16-93567» (GJC-0058); червоний записник з записами з написом «Frunze» на 117 арк.; записник чорного кольору з номерами телефонів на 98 арк. (а.с. 5-9).

03.04.2019 року прокурор прокуратури Сумської області ОСОБА_9 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 вищевказане майно, яке ухвалою слідчого судді від 04.04.2019 року було задоволено (а.с. 20).

На переконання слідчого судді вилучені в ході обшуку речі є речовими доказами, оскільки зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, що можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також для прийняття процесуального рішення, виникли підстави для накладення на нього арешту.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході обшуку системний блок та записники можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги представника власника щодо недоведеності та необґрунтованості прокурором у поданому ним клопотанні, що вилучене під час обшуку у ОСОБА_8 майно є речовими доказами, є безпідставними та підлягають відхиленню.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що клопотання прокурора не містить жодних доказів відношення ОСОБА_8 до проведення позапланових перевірок, зустрічних звірок, які проводились безпідставно уповноваженими особами податкової служби, використання актів виконаних робіт про надання юридичних послуг, то їх теж колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне. Так, із протоколу допиту потерпілої ОСОБА_12 встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , використовуючи акти виконаних робіт про надання юридичних послуг, а саме шляхом використання їх в якості доказів у судовій справі, намагались незаконно заволодіти грошовими коштами «ТРІЗ» ДТЛ ТОВ.

Тобто, сама потерпіла вказує на ОСОБА_8 , як на особу, яка безпосередньо причетна до вчинення кримінального правопорушення. З метою підтвердження або спростування викладених в заяві про вчинення злочину обставин, виникла необхідність для проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , під час якого і було тимчасово вилучено системний блок та записники, які можуть бути використані, як доказ в рамках даного кримінального провадження.

Посилання представника власника майна на визначення слідчим суддею строку на який накладено арешт, не спростовує висновків слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно та не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначені у клопотанні системний блок та записники, з метою збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_7 , необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04.04.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 376, ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно вилучене 03 квітня 2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок «X16-93567» (GJC-0058); червоний записник з записами на 117 арк.; записник чорного кольору з номерами телефонів на 98 арк., залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4