Провадження № 1-кс/727/3930/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2018 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (матеріали кримінального провадження №000037 від 02.03.15 року), відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні посилається на те, що у 2015 році до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_7 щодо придбання транспортного засобу «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль юридично належав ОСОБА_8 , перебував під арештом, накладеним державною виконавчою службою та був переданий на зберігання ОСОБА_9 , який, в свою чергу, надав доступ до автомобіля ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , маючи на меті одержати кошти від продажу автомобіля, вирішив заволодіти цим транспортним засобом і для цього звернувся до ОСОБА_8 з пропозицією допомогти зняти арешт через суд, приховуючи дійсну мету своїх дій. Для представництва інтересів у суді ОСОБА_8 надав ОСОБА_4 довіреність. Після цього ОСОБА_4 склав фіктивні, неіснуючі документи, а саме: договір позики, договір застави, акт приймання-передавання, датовані 24.06.08, згідно яких ОСОБА_7 нібито позичив ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 50000 гривень і в якості забезпечення повернення йому цих коштів, йому було передано автомобіль «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказані документи були надані до підпису ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без повідомлення їх про зміст відомостей, які у них зазначені. Після підписання вказаних документів, вони були надані до суду в якості додатку до позовної заяви ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості.

Домовившись із суддею Садгірського районного суду м.Чернівці ОСОБА_10 щодо прийняття завідомо неправосудного рішення, ОСОБА_8 одержав у цьому суді ухвалу від 10.12.15 про визнання права власності на транспортний засіб «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 за ОСОБА_7 .

Оскільки, при постановленні вказаної ухвали суддя ОСОБА_10 порушив правила підсудності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_8 ніколи не проживав на території Садгірського району м.Чернівці і в подальшому вказана ухвала була скасована апеляційним судом Чернівецької області та повернута до Садгірського районного суду м.Чернівці, ОСОБА_10 із ОСОБА_4 вирішили долучити до матеріалів цивільної справи раніше неіснуючий фіктивний документ про нібито проживання ОСОБА_8 на території Садгірського району м.Чернівці. З цією метою ОСОБА_4 звернувся до ПП «Садгора-Сервіс», де, видаючи себе за ОСОБА_8 та вводячи в оману працівника ПП «Садгора-Сервіс» ОСОБА_11 та мешканців Садгірського району м.Чернівці ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , що він, як ОСОБА_8 , в дійсності проживає по АДРЕСА_1 , одержав акт, яким було підтверджено такий факт проживання, достовірно знаючи та усвідомлюючи про фіктивність цього документу. В подальшому вказаний акт був наданий судді ОСОБА_10 та скопійований до матеріалів цивільної справи, тобто, фактично використаний.

Далі, через відмову ОСОБА_7 придбати вказаний автомобіль, ОСОБА_4 винайшов іншого покупця, а саме ОСОБА_14 , який погодився придбати цей транспортний засіб, сприймаючи ОСОБА_4 за фактичного власника.

Оскільки ОСОБА_15 погодився передати гроші за автомобіль тільки після його перереєстрації, на підставі вищевказаної ухвали суду ОСОБА_4 зняв арешт з вказаного транспортного засобу та переконав ОСОБА_8 , не ставлячи до відома про зняття арешту та намір продати автомобіль, надати доручення на себе і ОСОБА_14 , що той і зробив. На підставі цієї довіреності, виданої 25.12.15, наступного дня 26.12.15 ОСОБА_14 було підписано договір купівлі-продажу із ОСОБА_16 . Внаслідок цього автомобіль було протиправно вилучено, як у власника, так і у зберігача. 28.12.15 автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_4 одержав в якості оплати 2000 доларів США, які обернув на власну користь, чим завдано шкоду в сумі 99109,50 гривень власнику транспортного засобу.

03 жовтня 2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України.

Будучи допитаним як підозрюваний ОСОБА_4 від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України та не вказав про визнання своєї вини у вчиненому.
Незважаючи на це, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_19 , свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_7 ; протоколом тимчасового доступу від 27.04.16; матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та актом №4 від 12.11.15; протоколами впізнання та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів як проти правосуддя, так і проти власності, передбачених ч.3 ст.382 та ч.2 ст.289 КК України, за які законом визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
В ході досудового розслідування з прикордонного загону отримано відомості про неодноразові факти перетину кордону ОСОБА_4 та наявність закордонного паспорту, що без застосування запобіжного заходу надасть йому можливість вільно виїхати за межі території України та переховуватись від органів досудового розслідування/суду, уникнувши таким чином кримінальної відповідальності.
Наявність кваліфікуючої ознаки, як співучасть, вказує на те, що ОСОБА_4 узгоджував свої дії із іншими причетними до вчинення злочину особами та у разі не застосування до нього запобіжного заходу і не накладення заборони на спілкуватися із свідками по справі, у нього буде можливість на них впливати з метою надання вигідних для нього показань.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вживаються заходи з метою спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі і виготовлення та використання фіктивного акту №4 від 12.11.15 про те, що ОСОБА_8 фактично проживає на території Садгірського району м.Чернівці за адресою в АДРЕСА_1 , який в подальшому був скопійований до матеріалів цивільної справи вже після судового розгляду з метою створення видимості прав осудності судового рішення.
Таким чином, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі і виїхати за межі території України; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, ключових свідків по справі, інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пославшись на обставини викладенні в ньому.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобовяжання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, вважаю, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Встановлено, що 02.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000037 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України.
03 жовтня 2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України..
В ході досудового розслідування з прикордонного загону отримано відомості про неодноразові факти перетину кордону ОСОБА_4 та наявність закордонного паспорту, що без застосування запобіжного заходу надасть йому можливість вільно виїхати за межі території України та переховуватись від органів досудового розслідування/суду, уникнувши таким чином кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 181 ч.1-2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
З урахуванням наведених обставин, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Вважаю, що органом досудового розслідування в клопотанні наведено докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. .2 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.27 ч.4 ст.358, ч.2 ст.289, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.375, ч.ч.2,3,4,5 ст.27 ч.3 ст.382 КК України, надано докази достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення на даному етапі розслідування кримінального провадження доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт та зобов`язати виконати ряд обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 196, 205-206, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 запобіжнийзахід домашній арешт на строк до 02 грудня 2018 року.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло в період доби з 23 до 07 години.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

-не відлучатися з міста Чернівці без дозволу слідчого, прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими по справі, в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , суддею Садгірського районного суду м.Чернівці ОСОБА_10 ;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1