29.01.2019
Провадження № 1-кс/522/1784/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва пркуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва пркуратури Одеської області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з клопотання слідчого, у провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000880 від 25.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В ході досудового розслідування, УСБУ в Одеській області надано відповідь на доручення слідчого, відповідно до якого встановлено, що посадовими особами ПП «Хліб Експорт Трейд» (), ТОВ «Хліб Експорт Груп» (), ТОВ «С.В. Групп» (код ЄДРПОУ -40401934) впроваджено протиправну схему з ухилення від сплати податків, яка полягає у придбанні на території України зернових за готівкові кошти та відображення у податковій звітності закупівлі продукції у підприємств з ознаками фіктивності. Вказана діяльність здійснюється за сприяння співробітника ГУ ДФС в Одеській області.
Встановлено, що організатором вказаної схеми є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у своїй протиправній діяльності використовує вищевказані суб`єкти господарювання з ознаками фіктивності.
Аналіз отриманих даних свідчить про те, що у вказаних суб`єктів господарювання відсутнє документальне підтвердження придбання сільськогосподарської продукції, крім того зазначені підприємства не є сільськогосподарськими виробниками. Встановлено, що вказані суб`єкти господарювання здійснили операції з експорту сільськогосподарської продукції на загальну суму понад 274,5 млн. грн., при цьому у вказаних підприємств відсутні будь-які документи, що підтверджують законність набуття права власності на таку продукцію. Але, при оформленні вантажно-митних декларацій, посадовими особами зазначених підприємств подавалась до митних органів інформація про законність походження сільськогосподарської продукції, в зв`язку з чим існує ймовірність підробки таких офіційних документів з метою маскування незаконного походження продукції.
Крім того, встановлено, що ПП «Хліб Експорт Трейд» (), ТОВ «Хліб Експорт Груп» (), ТОВ «С.В. Групп» () до органів державної фіскальної служби взагалі не подано фінансову звітність, податкові декларації з податку на додану вартість, розрахунки земельного податку інші.
Зазначене свідчить про формування активів вказаних суб`єктів господарювання за рахунок надходження товарів з джерела невідомого походження та з такого, що не відповідає документально оформленому, тобто надходження робіт від невизначених осіб.
Крім того, ГУ ДФС в Одеській області проведено аналітичні дослідження фінансово-господарської діяльності ПП «Хліб Експорт Трейд» (), ТОВ «Хліб Експорт Груп» (), ТОВ «С.В. Групп» (), в результаті чого встановлено, що вказані підприємства у 2017 році не відобразили в податковій звітності отриманий дохід, що могло призвести до заниження податку на прибуток підприємства на відповідні суми 11 069 443,71 грн., 5 137 332,88 грн. та 2 447 020,89 грн.
Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , РНОКПП - НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2018 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання і вилучення документів, що свідчать про незаконну фінансово- "осподарську діяльність ПП «Хліб Експорт Трейд» (), ТОВ «Хліб Експорт Груп» (), ТОВ «С.В. Групп» (код ЄДРПОУ -0401934), у тому числі «чорнової бухгалтерії», документів первинного бухгалтерського та податкового обліків, «чорнових записів», електронних та комп`ютерних носіїв інформації (ноутбуків, внутрішніх та зовнішніх жорстких дисків, оптичних лазерних дисків, карток пам`яті, флеш-накопичувачів), у яких можуть зберігатись вказані документи первинно-бухгалтерського обліку, засобів мобільного, поштового та Інтернет-зв`язку, печаток та штампів підприємств з ознаками «фіктивності» та інших підприємств та суб`єктів господарювання, товарно-транспортних накладних, договорів, накладних, податкових накладних, актів виконаних робіт, довіреностей, банківських виписок з додатками, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, а також інші речі і документи, які використовувалися для вчинення кримінального правопорушення та мають значення для всебічного, повного і об`єктивного розслідування кримінального провадження.
07.11.2018 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
?телефон «Samsung Duos», чорного кольору imei 1- НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 ;
?банківські картки № НОМЕР_4 «Приватбанк», № НОМЕР_5 «Приватбанк», №507049 «Приватбанк»; № НОМЕР_6 «Приватбанк»;
?державний номерний знак НОМЕР_7 ;
?записна книжка «Sancor», коричневого кольору;
?годинник наручний марки «Audemars Piguet Millenary Maserati Anniversary 90 Limited Edition»;
?годинник наручний марки «Ulysse Nardin Marine Chronograph 3/319, 356-66»;
?годинник наручний «Raymond Weil Geneve Automatic Saxo»;
?автомобільні ключі Lexus LX 570, 2009 р.в., №5577, з ключем Mult-Lock;
?жіночій наручний годинник «Michele Caber» MW16A01K6025;
?жіночій наручний годинник «Storm» №02806»;
?жіночій наручний годинник «Swarovski» №5080504;
?жіночій наручний годинник «Chopard» Happy Sport» 27/8516, 1388555,8516;
?жіночій наручний годинник «Christian Bernard Paris 569».
Враховуючи викладене, прокурор просив накласти арешт на зазначене майно.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити з наведених підстав.
Адвокат заперечувала проти задоволення клопотання.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши прокурора та адвоката, вивчивши надані до клопотання матеріали суд приходить до висновку про наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування в особі слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Оскільки, в судовому засіданні прокурор не довів обгрунтованості, підстав та мети арешту зазначеного у клопотанні майна, суд вважає, що за таких обставин застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника майна, тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Як вже зазначалось, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Таким чином необхідність, мета, завдання арешту на вищезазначені об`єкти взагалі не підтверджені будь-якими документами (доказами).

За таких обставин, в результаті аналізу клопотання та наданих суду матеріалів, суд змушений прийти до висновку, що клопотання слідчого не є обґрунтованим, прокурором та слідчим не доведені достатні підстави у зв`язку з якими потрібно накласти арешт, отже зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 372, 376 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва пркуратури Одеської області ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: