КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підсудної ОСОБА_7
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підсудної ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міського районного суду Київської області від 28 вересня 2010 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2010 року ОСОБА_9 визнаний винуватим за ч. 4 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності за ч.1 ст.358 КК України до 2 років обмеження волі, за ч.2 ст.358 КК України до 2 років обмеження волі, за ч.3 ст.358 КК України до 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання ОСОБА_9 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві особистої власності ( вирок щодо ОСОБА_9 набрав законної сили);
ОСОБА_7 визнана винуватою зач. 4 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві особистої власності, за ч.2 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання ОСОБА_7 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить їй на праві особистої власності.
Цим вироком вирішено питання щодо речових доказів по справі та судових витрат.

На вказаний вирок прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженим ОСОБА_9 , захисником ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , захисником ОСОБА_8 подані апеляційні скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 березня 2011 року, апеляція засудженого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 залишена без змін, апеляція прокурора задоволена частково, апеляція захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволено. Вирок суду першої інстанції щодо засудженої ОСОБА_7 змінено в частині призначеного покарання: пом`якшено покарання та на підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (ас. 280-287 том 9).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 листопада 2011 року задоволено касаційну скаргу заступника прокурора Київської області, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 березня 2011 року щодо ОСОБА_7 скасовано та справу в цій частині направлено на новий апеляційний розгляд. Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2010 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 23 березня 2011 року щодо ОСОБА_9 в порядку ст. 395 КПК України змінено: ОСОБА_9 звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України і ч. 6 ст. 7 КПК України від призначеного покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України і ч. 3 ст. 358 КК України (ас. 34-37 том 10).

28 травня 2013 року прокурором в порядку ст. 355 КПК України (1960 року) апеляція на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2010 року щодо ОСОБА_7 відкликана (ас. 204 т. 10).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 травня 2013 року вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2010 року щодо ОСОБА_7 залишений без змін (ас. 207-210 т.10).

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2019 року ухвала Апеляційного суду Київської області від 29 травня 2013 року щодо ОСОБА_7 скасована, справа направлена на новий апеляційний розгляд.
ОСОБА_7 залишена під вартою до вирішення судом апеляційної інстанції питання щодо обрання запобіжного заходу, але на строк не більше, ніж на 60 днів, до 17 травня 2019 року включно (ас. 257-259 т.11).

4 квітня 2019 року кримінальна справа надійшла до Київського апеляційного суду (ас. 2 т.12).

Ухвалою попереднього розгляду Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року розгляд кримінальної справи призначений на 8 травня 2019 року.

На початку апеляційного розгляду прокурор заявила клопотання про продовження підсудній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні тяжкого злочину, їй призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі, яке слід відбувати реально. Поведінка після вироку підсудної, яка перебувала тривалий час в розшуку, не з`являлася до суду, свідчить про наявність ризиків, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 , не маючи постійного місця проживання, має реальну можливість переховуватися від суду, перешкоджаючи апеляційному розгляду у кримінальній справі.

Вислухавши думку захисника та підсудної, які заперечували проти задоволення клопотання, вказавши про те, що ОСОБА_7 не знала, що перебувала у розшуку, ходила на відмітку до органу пробації, що свідчить про те, що вона не переховувалась, має постійне місце реєстрації, хоча і проживає разом з чоловіком постійно в іншому місці, незадовільний стан її здоров`я, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу підсудній у виді тримання під вартою, колегія суддів, приймає до уваги стадію даного судового провадження, те, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_7 дійсно перебувала тривалий час у розшуку, те, що підсудна дійсно має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , однак, як встановлено під час попереднього розгляду, на даний час в даному будинку здійснюється реконструкція, що в свою чергу унеможливлює фактичне проживання засудженої за вказаною адресою, у зв`язку з чим залишається достатньо підстав вважати, що підсудна, опинившись на волі, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Окрім того, на даний час апеляційне провадження щодо ухваленого відносно підсудної вироку не закінчено і, враховуючи те, що ОСОБА_7 за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реально на тривалий термін, у колегії суддів наявні підстави для висновку щодо можливого ризику, що підсудна може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та уникнення від відбування призначеного покарання.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на даний час строк перебування підсудної під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на її особисту свободу та публічними інтересами, що випливають з прав потерпілих на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення, на охорону їх прав та законних інтересів і забезпечення швидкого та повного розгляду даної справи, а тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів, тобто, до 6 червня 2019 року включно, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання підсудною процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Доводи захисника та підсудної стосовно незадовільного стану здоров`я підсудної заслуговують на увагу, проте, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість її перебування в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 379, ст. 365, ст.. 366 КПК України (1960 року), п.п. 11,15 Розділу XI «Перехідних положень» КПК України (2012 року), колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 30 днів, тобто, до 6 червня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________________ ______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_11