Справа № 405/6917/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000235 від 18.09.2017 року, -
встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України зі скаргою, в якій просить надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження № 0000235 та скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000235 від 18.09.2017 року. В обґрунтування скарги послався на те, що він звернувся СВ прокуратури Кіровоградської області з клопотанням про надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та визнання його потерпілим, проте йому було відмовлено у задоволенні даного клопотання.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, при цьому зазначив, що в рамках даного кримінального провадження не проводяться слідчі дії, на даний час кримінальне провадження закрито, а тому просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000235.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).

Слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки та на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні СВ прокуратури Кіровоградської області перебували матеріали кримінального провадження № 0000235 за фактом застосування відносно ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 недозволених методів досудового слідства, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.
27.09.2018 року за вих. № 17/1-2706-17 ОСОБА_3 направлено відповідь на його клопотання від 28.08.2018 року, якою останньому відмовлено у розгляді скарги щодо недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000235 від 18.09.2017 року, оскільки в рамках даного кримінального провадження він не має статусу потерпілого.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Під час розгляду скарги з пояснень ОСОБА_3 встановлено, що останній до слідчого або прокурора з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000235 від 18.09.2017 року не звертався, відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 12.09.2017 року, а відтак останній відповідно до положень ст. 55 КПК України не набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000235 та не користується правами, передбаченими ст. 56 КПК України.
Щодо вимоги про надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження № 0000235 від 18.09.2017 року слідчий суддя зазначає наступне.
Слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, згідно з ст. 221 КПК України.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії, а саме надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження, оскільки лише особа, у якої перебуває кримінальне провадження (слідчий), може визначити , які матеріали можуть зашкодити досудовому розслідуванню на певній стадії кримінального провадження, у зв`язку з чим скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 звернувся зі скаргою в якій просив, зокрема скасувати постанову про відмову у визнанні його потерпілим, проте під час її розгляду змінив свої вимоги та просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000235, проте слідчий суддя не входить у перевірку даного рішення в межах поданої скарги, оскільки із таким вимогами останній не звертався.
Враховуючи викладене, в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити повністю.
Керуючись ст.ст.303,306-307,369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
скаргу ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000235 від 18.09.2017 року залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_5