Справа №127/2302/17
Провадження №1-кп/127/637/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця, українця, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:
-23.10.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.69, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-09.11.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2017 року звільнений від відбування покарання на підставі п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016 році»,

- у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000064 від 07.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України, 06.01.2017 року близько 17:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території ринку «Урожай», що розташований в м. Вінниця по вул. Пирогова 47, з метою таємного викрадення майна невідомого йому громадянина ОСОБА_6 , який ходив по торгівельному павільйону вищевказаного ринку та здійснював покупки, умисно, з корисливих мотивів, вибравши вдалий момент, коли останній, підійшов до торгового бутіка №54 та відволікся, перебуваючи в черзі, наблизився до ОСОБА_6 та ставши з правого боку від нього, так, що відстань від його руки до сумки останнього була мінімальною, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, своєю рукою відчинив замок типу блискавка переднього з відділень сумки, в якій знаходився гаманець з грошовими коштами, просунув свою руку до відділення сумки, та розпочав вчиняти крадіжку шкіряного гаманця, що належить потерпілому, та в якому перебували грошові кошти в сумі 3700 гривень.

У вказаний момент потерпілий ОСОБА_6 відчув, що хтось намагається вчинити крадіжку його особистих речей, та помітивши позаду себе ОСОБА_8 розпочав його затримувати. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, з причин, які не залежали від його волі.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

07 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілий ОСОБА_6 з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений, повністю визнав свою винуватість у зазначеному злочині, у вчиненому розкаявся, добровільно відшкодував завдану злочином шкоду потерпілому.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у виді трьох місяців арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом та беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного злочину, повністю визнав вину та зазначив, що угода про примирення є добровільною, наполягав на затвердженні угоди про примирення. Завдану шкоду потерпілому ОСОБА_6 відшкодував у повному обсязі. Крім того суду пояснив, що дійсно 06.01.2017 року вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, викрав гаманець з грішми з барсетки потерпілого, однак викраденими коштами не розпорядився, оскільки був затриманий потерпілим після вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що 06.01.2017 року він з дружиною перебував на ринку «Урожай», купував продукти. В певний момент він відчув, що хтось намагається викрасти щось з його барсетки. Коли розвернувся, то виявив, що з барсетки зник гаманець з грішми в сумі 3700 гривень, а замок був розстебнутий. Коли розвернувся, то навколо було багато людей, тому він не бачив хто саме вчинив крадіжку, однак здогадався, що це вчинив саме обвинувачений, тому пішов за ним. Наблизившись до ОСОБА_4 , він сказав, що підозрює його у вчиненні крадіжки, запропонував віддати гаманець, однак коли обвинувачений відмовився, він викликав поліцію.

Зазначив суду, що наслідки затвердження угоди про примирення йому зрозумілі, угоду про примирення укладено добровільно та просив визначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, підтвердив суду, що не має до обвинуваченого ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру, завдану шкоду обвинувачений відшкодував у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 з підстав її відповідності вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить розгляду угоди.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 передбачений ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому ОСОБА_6 судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 який являється особою раніше неодноразово судимою (т.1 а.с. 68-69, 76-77,126-127), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с.73), перебуває на обліку у лікаря-психіатра (т.1 а.с. 81-82), однак відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №294 від 18.09.2017 року, на час вчинення злочину, так як і на час проведення експертизи, на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким хворобливим розладом психічної діяльності, усвідомлював свої дії та міг керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с. 93-96) , позитивно характеризується за місцем проживання ( т.1 а.с.75).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та повне визнання вини.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою №20 від 10.01.2017 року КЗ Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» (т.1 а.с. 72).

Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого, наявність на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зважаючи на той факт, що відповідно до ухвали Вінницького міського суд Вінницької області № 127/6682/16-к від 16.11.2017 року (т.1 а.с. 126-127) ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2016 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд не вбачає підстав для визнання таким, що не відповідає вимогам закону узгоджене сторонами угоди покарання та приходить до переконання, що угода про примирення від 07.09.2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити покарання, узгоджене сторонами, яке повинен понести обвинувачений за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 місяців арешту.

Початок строку відбування покарання обраховувати з часу звернення вироку суду до виконання.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374, 469, 470-475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 07.09.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000064 від 07.01.2017 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з часу звернення вироку суду до виконання.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- грошові кошти в загальній сумі 3700 гривень, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити останньому;

- балончик «Терен-1», який зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: