Провадження № 1-кс/761/375/2019
У Х В А Л А
Іменем України
08 лютого 2019 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000025 від 26.02.2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.
З матеріалів скарги вбачається, що 27 квітня 2016 року службовими особами Першого відділу KP СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, в межах кримінального провадження № 0000025 від 26 лютого 2016 року, було проведено обшук за місцем знаходженням юридичної особи TOB «CTЛ+M» за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, буд. 1/1
Під час обшуку 27 квітня 2016 року службовими особами першого відділу Кримінальних розслідувань СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС було також вилучено планшетний комп`ютер IPAD Serial: DMPGMPC465YL та бухгалтерські документи господарської діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , а саме: папка №16 Б - ОСОБА_4 з документами без зазначення переліку, Книга обліку доходів № 10010 « ОСОБА_4 » у кількості один примірник, Книга обліку доходів « ОСОБА_4 » у кількості один примірник.
Скаржник зазначає, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого та підлягає негайному поверненню власнику.
Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши доводи скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
При розгляді скарги встановлено, що в межах даного кримінального провадження згідно Протоколу обшуку від 27.04.2016 року складеного старшим слідчим першого відділу КР СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_5 та додатків до протоколу обшуку було вилучене, серед іншого майно, що належить ОСОБА_4 , дозвіл на вилучення якого не надавався.
В судовому засіданні було встановлено, що слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Відповідно до ст. 41 КУ, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи, що арешт на майно не накладався, таке майно підлягає негайному поверненню власнику, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000025 від 26.02.2016 року.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 169, 171, 236, 303, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000025 від 26.02.2016 року задовольнити.
Зобов`язати слідчий Головного управління ДФС у м. Києві, СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000025 від 26.02.2016 року, негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме: планшетний комп`ютер IPAD Serial: DMPGMPC465YL та бухгалтерські документи господарської діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , а саме: папка №16Б - ОСОБА_4 з документами без зазначення переліку, Книга обліку доходів №10010 « ОСОБА_4 » у кількості один примірник, Книга обліку доходів « ОСОБА_4 » у кількості один примірник.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1