Справа № 296/148/19
Вирок
Іменем України

19 березня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 20005071 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, працює водієм-експедитором ПРАТ «Леокон», проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2018 року о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по провулку 1-му Льва Толстого поблизу будинку № 16, що розташований по вул. Льва Толстого в м. Житомирі в напрямку від провулку 2-го Бердичівського до провулку Михайла Вербицького та в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог п.п. 10. 1., 10.9 Правил, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху заднім ходом не переконався, що він не створює небезпеки іншим учасниками руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб та, як наслідок, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину провулку 1-го Льва Толстого з ліва на право по відношенню до напрямку руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому великого горбика головки лівої плечової кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Необережні дії, які дії виразились в порушені водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 б), 10.1, 10.9 Правила дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки і виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні даного злочину визнав повністю. Цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 2469 грн. 36 коп., визнав повністю, частково визнав позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. Дав визнавальні показання. Так, визнав, що причиною ДТП стало порушення ним як водієм правил дорожнього руху, а саме: обвинувачений вказав, що не помітив як потерпіла зайшла за його автомобіль, не міг бачити потерпілу, оскільки вона знаходилась в «мертвій зоні». ОСОБА_7 зрозумів, що здійснив ДТП лише коли почув крики перехожих. Крім того, повідомив, що автомобіль був в технічно - справному стані. Алкогольні напої, наркотичні засоби напередодні не вживав. Має великий стаж керування автомобілем. Щиро розкаюється та просив вибачення у потерпілої.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні даного злочину, його вина в цьому також підтверджується наступними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла повідомила, що 17.11.2018 о 16:10 вийшла з дому та пішла по провулку Льва Толстого у напрямку провулку 2-го Бердичівського, де автомобіль обвинуваченого раптово почав їхати заднім ходом, в результаті чого здійснив на неї наїзд. Потерпіла впала та опинилась під автомобілем. Водій, почувши крики перехожих, зупинився, вийшов, разом з пасажиром витягли потерпілу з-під автомобіля. Швидку допомогу викликала дочка потерпілої. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 тривалий час лікувалась, ходила на милицях та за допомогою палички. Потерпіла не наполягала на суворому покаранні, вибачення приймає, проте зазначає, що жодних коштів на відшкодування шкоди і лікування від обвинуваченого так і не отримала, просить врахувати дану обставину.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2018 за номером кримінального провадження 20005071 внесено відомості до ЄРДС по факту ДТП, яка мала місце 17 листопада 2018 року близько 17 години, водій автомобіля ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Фольцваген» моделі «Transporter» р.н. НОМЕР_1 сірого кольору, виїжджаючи з двору будинку № 16, що по вул. Л. Толстого в м. Житомир, увімкнув передачу заднього руху, не пересвідчився у відсутності небезпеки та скоїв наїзд на громадянку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в наслідок наїзду громадянка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: обширного синця на правій гомілці, синці та садни на лівій гомілці та лівому суглобі, перелому великого горбика головки лівої плечової кістки.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо - транспортної події від 17.11.2018 та схеми до протоколу огляду місця ДТП, фототаблиці до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що огляд проводився від вулиці Вітрука до вулиці Гагаріна по вулиці Льва Толстого, де на перехресті відбувся наїзд транспортного засобу «Volkswagen Transporter» сірого кольору р.н. НОМЕР_1 на пішохода. Місцем вчинення ДТП відповідно до фототаблиці до протоколу огляду ДТП визначено м. Житомир, вул. Льва Толстого 16. На автомобілі видимих пошкоджень не виявлено.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 653 від 17.11.2018, складеному о 19:10, встановлено, що ознак сп`яніння у ОСОБА_7 не виявлено.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) № 12532 встановленого діагноз ОСОБА_5 , а саме забій обох колінних суглобів та лівого плечового суглобу, садна лівого колінного суглобу

Згідно висновку експерта № 3514 від 20.12.2018 у ОСОБА_5 виявлено: обширний синець на правій гомілці, який відноситься до тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; синці та садна на лівій гомілці та колінному суглобі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом великого горбика головки лівої плечової кістки, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженою, від удару виступаючими частинами транспортного засобу та при падінні на дорожнє покриття на ліву сторону на витягнуту руку.

Згідно висновку судової експертизи технічного стану автомобіля № 3/1132 від 28.12.2018, на момент ДТП робоча гальмівна система, рульове керування, зовнішні світові прилади, ходова частина автомобіля «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 , знаходились в технічно працездатному стані. В процесі дослідження технічного стану автомобіля не встановлено яких-небудь ознак технічного характеру, які могли б призвести до раптової відмови або втрати працездатності систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи № 2502/18-25 від 28.12.2018 встановлено наступне: технічна можливість, у водія автомобіля марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 полягала лише у чіткому виконанні ним вимог пунктів 2.3.б), 10,1, 10.9 Правил дорожнього руху України, для чого перешкод технічного характеру не вбачається; в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, пішохід ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог розділу 4 «обов`язки і права пішоходів» Правил дорожнього руху України; з урахування вихідних даних та проведення дослідження, причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди слід вважати технічно необгрнутовані дії водія ОСОБА_7 , які суперечили вимогам пунктів Правил дорожнього руху.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_8 від 07.12.2018р. автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залишено на зберігання власнику. Арешт на автомобіль не накладався.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину, і ці необережні дії кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Так, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючих відповідальність обставин суд визнає щире каяття, принесення вибачень потерпілій.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в психіатра не перебуває, офіційно працює, додатково отримує пенсію, в момент вчинення ДТП був тверезим, критично відноситься до вчиненого, готовий нести покарання за скоєне, за місцем роботи характеризується позитивно, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, враховуючи думку прокурора, потерпілої, висновок органу пробації про низький рівень небезпеки та можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе не в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом. Доказів очевидної неможливості виконання ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу суду не надано. При цьому судом враховується і та обставина, що як протягом досудового розслідування, так і в ході судового розгляду обвинуваченим не вчинено жодних дій, спрямованих на хоча б часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди, враховуючи ту обставину, що він працює офіційно водієм експедитором та отримує пенсію.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш судовий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд приходить до твердого переконання, що за наведених обставин і призначення саме такого виду та розміру покарання мета та індивідуалізація покарання буде досягнута.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру цивільного позову, задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Позов потерпілою пред`явлено лише до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2469 гривень 36 копійок підлягає до задоволення в зв`язку обґрунтованістю та визнанням його обвинуваченим в повному обсязі.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Суд приходить до висновку, що цивільний позов про стягнення 30 000грн моральної шкоди є завищеним, позов необхідно задовольнити частково, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», приймаючи до уваги глибину, характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних і моральних страждань, перенесених потерпілою, тривалість лікування і вимушених змін в організації життя, наслідки отриманої при ДТП травми, вік потерпілої, принцип співмірності, враховуючи інші конкретні обставини по справі, суд оцінює в розмірі 20000грн. При цьому суд також виходить із загальних засад кримінального провадження - принципів верховенства права, рівності перед законом і судом, принципу поваги до людської гідності, змагальності та доведеності перед судом переконливості поданих доказів. Суд приходить до твердого переконання, що визначений розмір завданої моральної шкоди є достатнім і співмірним.

Арешт на автомобіль не накладався. Судові витрати за проведення експертиз згідно довідок вартості (1144 грн, 2145 грн) стягнути з засудженого.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень без позбавлення права керування транспортним засобом.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2469 (дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн 36 коп матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) грн завданої моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави 3289 (три тисячі двісті вісімдесят дев`ять ) грн судових витрат за проведення експертиз.

Речові докази - автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 залишити власнику.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1