Справа № 625/509/18
Провадження № 1-кп/615/173/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочубеївка Чутівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, що офіційно не працює, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

06.03.2018 року близько 18:00 год. ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до дачного домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , де користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом зламу навісного замка вхідної двері будинку, проник в його середину, звідки здійснив крадіжку листової вощини, загальною вагою 4,370 кг, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2145 від 18.05.2018 року становить 795 грн.

Продовжуючи злочинні дії, охоплені єдиним умислом направленим на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 шляхом зламу внутрішнього замка вхідної двері до господарського приміщення проник до його середини, звідки здійснив крадіжку велосипеда «АИСТ», складного, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2145 від 18.05.2018 року становить 770 грн. та велосипеда марки «Україна», вартість якого експертом не визначена, вартість колеса від зазначеного велосипеду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2145 від 18.05.2018 року становить 78 грн., а також електродвигуна із заточувальним пристроєм, потужністю 25 Вт, вартість якого експертами не визначена.

Після вчинення злочину ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1643 грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Пояснив, що на момент вчинення злочину знаходився в скрутному матеріальному становищі, постійної роботи не мав, коштів на харчування не було, тому зважився на крадіжку. Неодноразово був у гостях у родичів в селі, яке розташоване поруч із с. Вдовичено. Ще влітку проходив повз подвір`я потерпілого, яке чомусь сподобалось. Не знав, чи живе хто, але на подвір`ї стояли вулики, що свідчило про те, що господар є пасічником. Зірвавши залізякою замок на дверях, зайшов у хату, де побачив вощину, а під столом електродвигун, які вкинув у мішок. Вийшовши з хати, знову зірвавши замок, зайшов до сараю, де побачив 2 велосипеди, які мав намір продати. Спочатку забрав один велосипед, який привів до родичів, а потім інший. На запитання звідки велосипеди, нічого не сказав. На другий день пішов продавати велосипеди, але один забрала поліція, а інший відразу ж розібрав, щоб здати на металолом. Вощину віддав брату, а електродвигун хотів розібрати, але передумав. Викрадені речі продав сусіду, за що виручив приблизно 3000 грн. Вказав, що усвідомив протиправність свого вчинку, зобов`язався більше не вчиняти ніяких правопорушень.

Потерпілий вказав, що із далеку бачив обвинуваченого, так як за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться його дача, де проживає лише влітку, займається пасікою. Фактично поруч ніхто не живе, але через річку за 200 м вверх розташоване приміщення суду. Підтвердив викладені обставини обвинувачення. Зазначив, що викрадені речі знаходяться у відділенні поліції, які просив повернути. Звернув увагу, що обвинувачений вибачився, тому простив його, претензій матеріального характеру не має. Враховуючи, що ОСОБА_3 перший раз вчинив злочин, вважає, що достатнім для його виправлення буде мінімальне покарання.

Враховуючи, що показання обвинуваченого послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину та щиро розкаявся, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Досліджені судом дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що він зареєстрований в будинку батьків за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час проживає з бабусею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично знаходиться на його утриманні. Працює без укладання трудового договору різноробочим у місцевого підприємця. Коштів на прожиття вистачає.

Згідно довідки-характеристики Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області ОСОБА_3 проживає в житловому будинку разом з бабусею, яка є особою похилого віку, за якою доглядає, допомагає по господарству. Характеризується лише з позитивної сторони, спокійний ввічливий. Компрометуючих матеріалів не має.

Відповідно до довідки № 182 від 15.05.2018 року ОСОБА_3 на обліку у Чутівській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості не перебуває.

З інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2440 від 07.09.2018 року слідує, що ОСОБА_3 рішенням Чутівської районної призовної комісії був визнаний непридатним за станом здоров`я згідно наказу МОУ № 402 від 2008 року та переданий на облік військовозобов`язаних згідно п.1 ч.1 ст.18 та п.п.2-7 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», але згідно Наказу МОУ №342 від 2006 року був знятий з військового обліку військовозобов`язаних.

Із довідки ДОЗ «Чутівська центральна районна лікарня» № 655 від 15.05.2018 року слідує, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра перебуває з діагнозом: легка розумова відсталість. На обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 691 від 17.09.2018 року ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, що спричинена матеріальна шкода відшкодована, вчинений корисливий злочин не поєднаний з насильством, можна прийти до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе при застосуванні до нього покарання не пов`язаного з обмеженням чи позбавленням волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, наявність у обвинуваченого хронічного психічного захворювання.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не виявлено.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені дані про особу ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують йому покарання, прохання потерпілого про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, ч.9 якої передбачає повернення майна, що було предметом злочину, власнику (законному володільцю).

Обов`язок по відшкодуванню понесених судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2145 від 18.05.2018 року в сумі 1001 грн., виходячи з положень ст.124 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не застосовувався. Враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду судового провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України від відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: велосипед «АИСТ», листова вощина - основа бджолиних стільників, електродвигун із заточувальним пристроєм, колесо від велосипеду «Україна», що передатні на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Коломацького ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1001 грн. на рахунок Державного бюджету України (р/р 0005, код доходів 24060300, код банку 37999680, МФО 851011, УДСК України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1