Справа № 154/419/16
Номер провадження: 1-кп/156/44/19
У Х В А Л А

18 березня 2019 року

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
в ході проведення підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Іваничівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України . ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.12.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України від відбуття призначенного покарання з іспитовим строком 1 рік, судимість не знята і не погашена у встаноленому законом порядку, на шлях виправлення не став і вчинив нові корисливі злочини.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивує наступним. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000605 від 24.07.2015 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України направлено до суду.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 18.01.2019 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.03.2019 року включно. В обґрунтування ризику, передбаченому у п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 може впливати , зокрема переховуватися від суду.

Прокурор підтримала клопотання з вищенаведених підстав, висловила свою думку, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 ст. 185 КК України , а тому викладені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не може бути обраний .Просить продовжити строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів .

Захисник заперечила проти задоволення клопотання прокурора з тих підстав, що будь-який інший запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку її підзахисного .

Обинувачений підтримав свого захисника.

Суд, ознайомившись із клопотанням , заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захиисника, проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, до обрання міри запобіжного заходу працював , перебуваючи на домашньому арешті в судові засідання з`являвся, встановлені обмеження не порушував. Крім того, на думку суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку, оскільки сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому суд дійшов висновку про недоцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином,суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не підлягає до задоволення і обирає обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 181, 184, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 20-00 год. до 06-00 год.
2) прибувати до Іваничівського районного суду Волинської області за першою вимогою;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту діє до 16 травня 2019 року включно.
Ухвалу для виконання направити начальнику Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення , а обвинувачений ОСОБА_4 звільненню з під варти в залі суду
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1