У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7915/18

№ 1-кс/183/204/19

28 січня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бестях Орджонікідзевського району Якутія, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:
- 10.09.2010 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком один рік;
- 13.07.2011 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднано невідбутий строк 7 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.09.2010, остаточно призначено до відбування 1 рік 1 місяць позбавлення волі. 29.08.2012 звільнений з Комісарівської ВК № 22 Луганської області у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 03.07.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком два роки;
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 14 листопада 2018 р. о 10 год. 00 хв. він зайшов до приміщення магазину «Велике пузо», розташованого за адресою: вул. Велика Ковалівка, 20/1, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, де побачив на прилавках різноманітний товар, та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, а саме товару з вказаного магазину. Він підійшов до торгівельного прилавку, за яким розташовані полиці з алкогольними напоями, та попрохав продавця торгівельної зали надати йому одну пляшку віскі Бурбон ТМ «Джин-Викки-Вайт» об`ємом 0,5 л вартістю 394 грн. 90 коп., на що продавець передала її у руки ОСОБА_4 , який, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії очевидні для оточуючих, перетнув розрахунково-касову зону магазину не розрахувавшись за товар, та утримуючи у руці пляшку віскі Бурбон ТМ «Джин-Викки-Вайт», вибіг з приміщення магазину, спричинивши ТОВ «ВП-Трейд» матеріальну шкоду на суму 394 грн. 90 коп.
10 грудня 2018 р. приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 проходив по вул. Північна м. Новомосковськ Дніпропетровської області у напрямку залізничного вокзалу, де побачив на узбіччі поліетиленовий пакет білого кольору, у якому знаходились патрони у кількості 71 штука з маркуванням «К.7.62». Достовірно знаючи, що вказані патрони є боєприпасами, не маючи передбаченого законом дозволу, підняв з узбіччя дороги вказаний пакет з патронами, тим самим придбав боєприпаси, після чого сховав його за комір куртки та почав переносити боєприпаси при собі без передбаченого законом дозволу. В цей же день з 12 год. 23 хв. до 12 год.30 хв. проведено огляд наданих слідчому ОСОБА_4 з-за коміру одягненої на ньому куртки поліетиленового пакету білого кольору, у якому знаходились патрони у кількості 71 штука, які являються бойовими припасами : патронами калібру 7,62 мм, які останній придбав та носив без передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
Обґрунтованість підозри у інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неї неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що буде з`являтися до слідчого своєчасно, тому не слід обирати йому запобіжний захід тримання під вартою.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.

23 січня 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним ряду кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості та до категорії тяжких кримінальних правопорушень, неодноразово судимий, а тому перебуваючи на свободі ОСОБА_4 матиме можливість та продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того Новомосковським міськрайонним судом здійснюється розгляд кримінальних проваджень № 0001271 за ч. 1 ст. 185 КК України, № 0000434 за ч. 1 ст. 309 КК України, № 0002252 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 28 березня 2019 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1