Справа №592/5102/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/26/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши, у порядку письмового провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 26 січня 2018 року, про відмову засудженій ОСОБА_5 у звільненні від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява від засудженої ОСОБА_5 про звільнення її від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з її хворобою.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 26 січня 2018 року, засудженій ОСОБА_5 було відмовлено у звільненні від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд виходив з того, що засуджена ОСОБА_5 не відноситься до тієї категорії засуджених осіб, які можуть бути звільнені від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженої ОСОБА_5 в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги засуджена ОСОБА_5 вказує на те, що вона має захворювання, яке відноситься до онкологічних захворювань, у зв`язку з яким вона повинна бути звільнена від відбування покарання по амністії на підставі ст. ст. 1 п. «г»; 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджена вказує на те, що судом першої інстанції не було дотримано вимог кримінального процесуального закону, оскільки судове засідання було проведено без представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор», який міг би надати позитивну характеристику відносно ОСОБА_5 , оскільки вона там утримується.

У зв`язку з тим, що сторони апеляційного провадження у судовому засіданні суду апеляційної інстанції участі не приймають, колегія суддів вважає необхідним здійснити апеляційний розгляд у порядку письмового провадження, керуючись при цьому правилами ст. 406 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що 6 грудня 2018 року з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» надійшло повідомлення про неможливість доставки ОСОБА_5 до Сумського апеляційного суду 27 грудня 2018 року, у зв`язку з тим, що 30 листопада 2018 року ОСОБА_5 була звільнена з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» як засуджена особа, що відбула покарання.

За таких обставин, виходячи з того, що на час здійснення апеляційного провадження Сумським апеляційним судом ОСОБА_5 є належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду за її апеляційною скаргою і на даний час перебуває на волі, тобто не є особою, яка утримується під вартою, то колегія суддів, у відповідності з ст. ст. 401 ч. 4; 405 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми, від 26 жовтня 2016 року, який набрав законної сили 7 лютого 2017 року, ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та відносно неї призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають зазначені в ст. 1 цього Закону особи, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження та особову справу засудженої вважає, що ОСОБА_5 не відноситься до категорії осіб визначених ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» до яких можливо застосувати амністію, а тому до неї не може бути застосоване й положення ст. 4 Законом України «Про амністію у 2016 році» на яку посилається засуджена в своїй апеляційній скарзі.

Крім того, засуджена ОСОБА_5 відносить себе до категорії осіб, визначених ст. 1 п. «г» ЗУ «Про амністію у 2016 році», тобто тих, які мають захворювання, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під звільнення від відбування покарання по амністії.

З матеріалів кримінального провадження та особової справи засудженої вбачається, що засуджена ОСОБА_5 не має захворювань, які б перешкоджали її відбуванню покарання та підпадали б під звільнення від відбування покарання по амністії.

Крім того, наявність у ОСОБА_5 захворювання на наявність якого ОСОБА_5 посилається, як на підставу необхідності звільнення її від відбування покарання по амністії, не відноситься до захворювань, що дають підстави для звільнення її від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Доводи ОСОБА_5 стосовно того, що судом першої інстанції не було дотримано вимог кримінального процесуального законодавства України, оскільки судове засідання було проведено без представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор», не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції було досліджено кримінальне провадження та особова справа засудженої ОСОБА_5 в якій наявні характеризуючи дані та характеристика ДУ «Уманська виправна колонія № 129», від 15 травня 2017 року, відносно засудженої ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 539 КПК України, при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, не є обов`язкова участь у судовому засіданні органа або установи виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, у зв`язку з цим неявка представника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у судове засідання не є перешкодою для проведення судового розгляду.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги засудженої ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 404; 405 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 26 січня 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженої за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми, від 26 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 про звільнення її від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 у цей же строк, з дня отримання нею копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4