справа №619/634/16-к
провадження №1-кс/619/469/19
УХВАЛА

іменем України

27 лютого 2019 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
підозрюваногоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002179 від 30.11.2015, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 03.11.2015 року приблизно о 02 годині ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 проїжджали на автомобілі ВАЗ-2101 р/н НОМЕР_1 , червоного кольору, під керуванням ОСОБА_8 по автодорозі «Харків-Богодухів», де пробили колесо та зупинилися напроти будинку №12 по вул. Леніна в сел. Пересічне Дергачівського району Харківської області. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 пішли за допомогою. Проходячи біля будинку №38 по вул. Островського вони помітили автомобіль BA3-21013 р/н НОМЕР_2 , в ОСОБА_8 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, він вступив в злочинний зговір з ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, впевнившись в тому, що їх подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_9 відчинив капот автомобіля ВАЗ-21013 р/н НОМЕР_2 , з якого таємно викрав акумуляторну батарею «Baren», ємкістю 62А, а ОСОБА_4 в цей час стояв поряд та дивився, щоб їх злочинні дії ніким помічені не були і місце злочину покинули. В подальшому розпорядилися викраденим на свій розсуд. Чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 , матеріальний збиток, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №221 від 03.11.2015, на суму 1400 гривень.
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання слідчий обґрунтовує ризиками, які зазначені у ч.1 ст.177 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним слідчий вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 03 листопада 2015 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав себе винним, та показав, що він разом з ОСОБА_8 таємно викрав акумуляторну батарею ТМ «Baren» з вказаного вище автомобіля. Під час подальшого розслідування підозрюваний ОСОБА_4 від органу досудового розслідування зник, внаслідок чого відносно підозрюваного ОСОБА_4 матеріали було виділено в окреме провадження під №0002179, за ознаками складу злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а відносно підозрюваного ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0002003 в порядку ст.283 КПК України направлено обвинувальний акт до прокуратури для послідуючого направлення до суду. В порядку ст.40 КПК України оперативному підрозділу слідчим було надано доручення на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , однак його місцезнаходження встановлено не було. Допитана у якості свідка ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_4 , який є їй дальнім родичем, остання близько трьох років назад прописала в себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , після чого його більше не бачила та де мешкає ОСОБА_4 їй не відомо. 23.12.2015 досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 в ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій встановити не надалося можливим, а також останнього оголошено в розшук. 07.09.2018 слідчим суддею Дергачівського району Харківської області постановлено ухвалу про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 26.02.2019 оперативним підрозділом Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області затримано підозрюваного ОСОБА_4 26.02.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002179 було поновлено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість поданого клопотання.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, та з огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182).

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У п.36 рішення «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.05.2010 року Європейський Суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява №33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину середньої тяжкості, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який ніде не працює, ухилявся від явки до слідчого, свідчать про відсутність міцного соціального зв`язку, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Слідчим суддею розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а надані докази обґрунтовують ці обставини. До того ж, свідчить про підвищену суспільну небезпеку.

Відповідно до п.2 абз.3 ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Частиною 3 ст.219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 03 листопада 2015 року та постановою слідчого від 23 грудня 2015 року зупинено досудове розслідування.
Згідно протоколу затримання особи на підставі ухвали суду, ОСОБА_4 був затриманий 26 лютого 2019 року об 11 год 40 хв.
З урахуванням викладеного, досудове розслідування повинно бути закінчено 07 березня 2019 року.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, строк дії ухвали слідчого судді не повинен перевищувати 07 березня 2019 року.
Враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя відповідно до ч.5 ст.182 КПК України визначає заставу у розмірі 38420 гривень (20х1921=38420) та вважає, що вона буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У разі внесення зазначеної застави на підозрюваного покласти обов`язки, які передбачені п.п.2,3,8,9 ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Про взяття ОСОБА_4 під варту, а також про місце його перебування має бути негайно повідомлено його близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором ОСОБА_4 в порядку, передбаченому КПК України.

Виконання ухвали покласти на начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави у розмірі 38420 гривень, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний ОСОБА_4 , негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави у розмірі 38420 гривень на підозрюваного ОСОБА_4 на строк по 07 березня 2019 року покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися із смт Пісочин Харківського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі невиконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, та суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє по 07 березня 2019 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1