Справа № 724/750/19
Провадження № 1-кс/724/229/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року слідчий суддя Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0000524 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2019 року до Хотинського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у якому він просить накласти арешт на автомобіль марки SCANIA 124 L 2004 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Вказує, що 30 березня 2012 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , увійшовши в довіру ОСОБА_7 , 1949 р.н., жительки с. Млинки Хотинського району Чернівецької області, яка не усвідомлювала факту обману, шахрайським шляхом заволодів п`ятьма тонами грецького горіха, спричинивши ОСОБА_7 матеріальні збитки у великому розмірі.
Так, в ході досудового розслідування було опитано ОСОБА_6 , який пояснив, що дійсно він мав домовленість з ОСОБА_7 про перевезення ядер грецького горіха на територію Російської Федерації. Після завантаження товару у вантажний автомобіль він разом із водіями відправився в напрямку Харківської митниці.

По приїзду наУкраїнсько-Російський кордон у нього виникли проблеми із перетином та йому потрібно було зачекати декілька днів.

У зв`язку із тим, що водіям потрібно було їхати за іншим товаром, він вирішив розвантажити товар, а саме залишив його на зберігання у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , жителів с. Дергачі Харківської області.

Через тиждень після розвантаження він прийшов до вказаних громадян, щоб повернути плоди грецького горіха, однак вони повідомили, що товару немає та попросили щоб він не звертався до правоохоронних органів, та запевняючи його, що в подальшому вони повернуть йому товар.

Будучи допитаний ОСОБА_9 , пояснив, що він з ОСОБА_6 не знайомий та вперше про нього чує. Також додав, що йому та його синові ОСОБА_8 ніхто не залишав плоди грецького горіха у вказаний період часу.

Будучи повторно допитана ОСОБА_7 , пояснила, що грецький горіх на вантажний автомобіль ОСОБА_6 завантажував її син ОСОБА_10 ,1979 р.н. житель АДРЕСА_2 та ОСОБА_11 ,1976 р.н. житель АДРЕСА_3 , яким відома марка автомобіля, яка перевозила вантаж до Російської Федерації.

Будучи повторно допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повідомили, що вище вказаний грецький горіх вагою 5 тон, вони завантажували на автомобіль належний ОСОБА_6 , марки «SCANIA».

В ході досудового розслідування був також допитаний водій вантажівки «SCANIА», власник якої є ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , 1980 р.н. житель с. Клішківці, який підтвердив, що дані грецькі горіхи перевозилися вищевказаним транспортним засобом.

Згідно облікових даних єдиного Державного реєстру МВС України та регіональної бази даних за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований автомобіль марки SCANIA 124 L 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_2 , який знаходився у його власності з 23.09.2011 року по 17.03.2017 року.

З 17.03.2017 року по 03.01.2019 року даний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_4 .

Так, 03.01.2019 року автомобіль марки SCANIA 124 L 2004 року випуску, шасі

№ НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_4 зареєстровано за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем с. Клішківці, Хотинського району, Чернывецької області.

Даний автомобіль ОСОБА_6 , використовував, як засіб вчинення злочину, а саме перевозив в ньому плоди грецького горіха в напрямку Харківської митниці, також транспортний засіб визнаний та прилучений, речовим доказом в кримінальному провадженні.

Тому, накладення арешту на зазначений автомобіль марки SCANIA 124 L 2004 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , перебуває у власності ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 яким він і користувався на момент скоєння злочину, має значення, оскільки у подальшому може бути використано, як доказ у кримінальному провадженні.

У разі не вжиття заходів та не накладення арешту на зазначений автомобіль він може бути прихований, відчужений, пошкоджений чи знищений, що негативно вплине та перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів, а також проведення необхідних подальших слідчих(розшукових) дій із транспортним засобом, а саме проведення впізнання даного транспортного засобу із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , які в своїх показах вказали, що грецькі горіхи перевозились автомобілем марки «SCANIA» виникла необхідність у накладені арешту на вказаний транспортний засіб.

Вираховуючи вищевикладене, а також те, що з виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль SCANIA 124 L 2004 р.в. д.н. CE4537ВО шасі № НОМЕР_2 , забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи те, що в разі будь-якого зволікання з його вилучення у ОСОБА_6 , він буде мати можливість приховати або знищити його, просить слідчого суддю задовольнити клопотання.

Слідчий СВ Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні просить задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 просить клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на автомобіль, оскільки слідчим у клопотанні не наведено існування реальних ризиків, визначених ст. 170 КПК України, а також не надано достатніх доказів, що вказаний автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення у відповідності до вимог ст. 98 КПК України. Крім того вважає, що в даному випадку існують цивільно-правові відносини. Також звернув увагу, що на сьогоднішній день підозра нікому не пред`явлена.
Заслухавши доводи слідчого, прокурора, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.
Судом встановлено, що 02.12.2015р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Згідно довідки регіонального сервісного центру в Чернівецькій області №31/24/05-1191 від 11.04.2019 власником автомобіля марки SCANIA 124 L д.н.з. НОМЕР_6 є ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу огляду від 06.05.2019р. вилучено автомобіль марки SCANIA 124 L д.н.з. НОМЕР_6 для поміщення на територію Хотинського ВП для подальшого накладення арешту.

Постановою від 06.05.2019р. автомобіль марки SCANIA 124 L д.н.з. НОМЕР_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000524 від 02.12.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Отже, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 на час розгляду клопотання не надано процесуального статусу в кримінальному провадженні, не наведено законних підстав для можливого застосування спеціальної конфіскації у відповідності до ст.96-1 КК України, підозра нікому не висунута, не доведена істотна шкода або інші кваліфікуючи ознаки цього злочину.
В матеріалах судового провадження відсутні докази того, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а саме, що воно зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.
Більше того, слідчим у клопотанні не наведено обґрунтування існування реальних ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце та не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Визнання автомобіля речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, саме по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на це майно.
Також звертається увага на те, що кримінальне провадження № 0000524, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2015 року і на момент розгляду клопотання про арешт майна (понад три роки), останнє не приховано, не пошкоджено, не зіпсовано, не знищено, не перетворено чи відчужено.
Враховуючи викладене в задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки SCANIA 124 L 2004 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 слід відмовити.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170- 173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 0000524 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.
Вилучений 06.05.2019 року, під час огляду місця події автомобіль марки SCANIA 124 L 2004 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1