233 № 233/6345/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого

судді : ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за

участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ (№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в залі суду в м. Костянтинівка Донецької області, в рамках окремої процесуальної дії, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру за №0000959 від 12 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України «питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 12 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Судом на обговорення учасників судового розгляду поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, так як 17 травня 2019 року спливає термін застосування судом даного запобіжного заходу.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки не перестали існувати обставини та ризики, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу останньому.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження обраного запобіжного заходу, вважаючи, що ризики, які були враховані раніше при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 існувати перестали та запропонував обрану міру запобіжного заходу змінити на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 , підтримуючи думку захисника, просив не задовольняти вимоги прокурора.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд встановив таке.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 травня 2019 року.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_7 не завершено та завершити, до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 17 травня 2019 року, не можливо, у зв`язку із знаходженням захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на лікарняному.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд вважає, що на час розгляду справи не зникли підстави вважати про існування ризиків, передбачених у п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме, що ОСОБА_7 може спробувати: переховуватися від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років може бути визнане ОСОБА_7 більш небезпечним ніж втеча, тим паче ОСОБА_7 тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, після обрання відносно останнього слідчим суддею 15 серпня 2016 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, підозрюваний ОСОБА_7 , покладені на нього судом обов`язки не виконав та зник, у зв`язку з чим був оголошений в міжнародний розшук. До того ж ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, до затримання працевлаштований не був, перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки останньому відома її адреса мешкання, та з метою уникнення покарання останній може спробувати переконати, домовитися або залякати про зміну свідчень наданих потерпілою в суді, тим самим перешкодити кримінальну провадженню; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній раніше був засуджений до реальної міри покарання за скоєння тяжких корисливих злочинів; на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що в сукупності свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та високий ризик вчинення ним повторно кримінальних правопорушень.
Існуючи вищенаведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд оцінює у сукупності, а не окремо, унеможливлюють зміну обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, який, як і раніше так, і на зараз, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Тож зазначені та встановлені судом ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 17 травня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_7 , не даючи оцінки зібраним доказам, вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк шістдесят днів.

З урахуванням ч.4 ст.183 КПК України, зокрема вчинення злочину ОСОБА_7 із застосуванням насильства, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 07 липня 2019 року.
Обвинуваченого ОСОБА_7 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська УВП (№6)».
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді