Справа № 686/667/19
02 квітня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопськ АР Крим, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.11.2012 р. Жмеринським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 289 КК України на 7 років позбавлення волі, звільнений 16.09.2015 р. умовно-достроково на 11 місяців 26 днів,
за ч. 1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 24.06.2018 р. близько 21 год. 00 хв., перебуваючи на території будівельного майданчику поблизу кафе - бару «Вігор», що по вул. П.Болбочана 1/1 в м. Хмельницькому, під час спільного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав із задньої кишені штанів ОСОБА_4 належний останньому мобільний телефон «Samsung», моделі «SM-J330F/DS (J3)», вартістю 2173 грн. 21 коп., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (таємному викраденні чужого майна (крадіжці)).
02 квітня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: - обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду та примирився з ним; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, що пом`якшує йому покарання, обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим і обвинуваченим угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експерта в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ мобільний телефон слід залишити потерпілому за належністю.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
Укладену 02 квітня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J330F/DS (J3)» - залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 572 грн. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: