ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/682/18 Номер провадження 11-кп/814/453/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законних представників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника обвинувачених ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_12 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Луганської області , українця , гр. України , з середньою освітою , не працюючого , учня 3-го курсу Полтавського вищого професійного училища ім. А.О. Чепіги , зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця , гр. України . учня 9 класу Диканського НВК ім. Гоголя , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , раніше не судимого

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 2 ст. 185 КК України,-

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені першої інстанції обставини

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнано винуватими за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі кожному.
На підставі статті 105 КК України звільнено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання та застосовано до них примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд : ОСОБА_7 його матері ОСОБА_9 ; ОСОБА_8 його матері ОСОБА_10 .
Вирішено питання щодо речових доказів.
За вироком суду , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 14 липня 2018 року , близько 23-ї години , діючи умисно , за попередньою змовою , таємно , з корисливих мотивів , шляхом вільного доступу з території господарського двору ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в АДРЕСА_4 , викрали металеву каналізаційну кришку , що належить Диканській районній спілці споживчих товариств вартістю 566,33 грн..

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Прокурор в поданій апеляції просить оскаржений вирок змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність , а саме виключити посилання на призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виду і розміру покарання за вчинення злочину , звільнивши на підставі статті 105 КК України від відбування , а від покарання в цілому .

В обгрунтування апеляції посилається на те , що місцевий суд неправильно застосував положення статті 105 КК України за змістом якої примусові заходи застосовуються без призначення покарання.

Інші учасники вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу прокурора , що приймав участь у суді першої інстанції підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Обвинувачені , законні представники та захисник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду

Згідно положень частини першої статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини по справі і надана вірна юридична оцінка дій обвинувачених. Не оспорюються зазначені висновки суду першої інстанції і в апеляції прокурора.

Разом з тим приймаючи рішення про застосування до обвинувачених примусових заходів виховного характеру суд першої інстанції припустився помилки , а тому доводи апеляції прокурора є досить переконливими.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній , який вчинив злочину невеликої або середньої тяжкості , може бути звільнений судом від покарання , якщо буде визнано , що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Отже положення вказаної норми слід розуміти так , що у випадку , коли суд прийшов до переконання про можливість застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру , він за наявності до того підстав визнає його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину і без визначення виду і розміру покарання звільняє від нього та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Як вбачається із змісту вироку суду обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 визнані винуватими у вчиненні злочину передбаченого статтею 185 ч.2 КК України , який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та їм було призначене покарання у виді одного року позбавлення волі та вони були звільнені від його відбування із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в даному випадку прийшов до правильного висновку про можливість застосування до обвинувачених примусових заходів виховного характеру , оскільки вони вчинили злочин середньої тяжкості і внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки вони на момент постановлення вироку не потребують застосування покарання

Водночас , дійшовши до правильного висновку про можливість застосування до обвинувачених примусових заходів виховного характеру , суд всупереч положенням ч.1 ст.105 КК України призначив їм покарання , визначивши його вид та строк.

У зв`язку із наведеним колегія суддів приходить до висновку , що вирок суду в частині призначення покарання підлягає зміні із виключенням із резолютивної частини призначення покарання у виді одного року позбавлення волі та обвинувачених слід звільнені від покарання та застосовати до них примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матерям.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,413 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора , що приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_12 задовольнити;

Вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити;

Виключити із вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року посилання про призначення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

На підставі статті 105 ч.1 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_9 ;

На підставі статті 105 ч.1 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_10 ;

В іншій частині вирок суду залишити без змін;

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з моменту проголошення , а особою, що перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді :

____________ ___________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3