ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/204/19 Справа № 202/655/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2019 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній ОСОБА_9 інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та змінити суму застави.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді питання щодо обрання міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 судом було порушено строки розгляду вказаного клопотання, оскільки фактичне затримання підозрюваної відбулось 23 січня 2019 року о 06 годині 45 хвилин, з моменту коли слідча група прибула до її домоволодіння, та силою через підкорення наказу змушена залишатися поряд із слідчим в приміщенні, де відбувались слідчі дії.
Посилається на те, що з моменту затримання слідчий двічі в порядку ст. 208 КПК України здійснював складання протоколу про затримання ОСОБА_9 кожного разу зазначаючи про різні обвинувачення та різні номери реєстру досудових розслідувань.
Вважає, що слідчий суддя не врахував, що підозрювана раніше не судима, на утриманні має малолітню дитину, вина її не доведена у вчиненні злочину, який не спрямований проти життя та здоров`я, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, а жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України не доведений.
Також, в матеріалах провадження відсутні жодні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави у зазначеному в ухвалі розмірі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло в нічний період часу в межах строку досудового розслідування.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що ні клопотання слідчого, ні додані до клопотання матеріали не містять необхідних доказів на підтвердження наявності підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що суддя не врахував, що підозрювана має реєстрацію та постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, є матір`ю одиначкою, раніше не ухилялася та виконувала покладені на неї процесуальні обов`язки, а також має намір з`являтися за викликом до слідчого і прокурора навіть без обраного запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2019 рокубуло задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів, тобто до 23 березня 2019 року включно, а також визначено заставу у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 536 800 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_9 яка, хоча і є раніше не судимою особою, однак на цей час підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою в групі з іншими особами, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчить про підвищену небезпеку протиправних дій останньої, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення нею іншого кримінального правопорушення за умов не перебування ізольованою від суспільства в межах запобіжного заходу, а також ризику переховування від органів досудового розслідування, суду, те, що вона може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки, також вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваної ОСОБА_9 та її захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - показами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; - показами свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; - протоколами впізнання за фотознімками за участю потерпілих та свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; - показами підозрюваних ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які підтверджують обгрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні шахрайських дій; - іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Таким чином, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_9 злочину є доведеною. Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував існування ризиків, що перебуваючи на свободі підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також враховуючи те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою в групі з іншими особами, як за ознакою ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останньої, у зв`язку з чим обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Доводи захисників щодо відсутності ризиків, у зв`язку з наявністю у підозрюваної малолітньої дитини та постійного місця проживання, не заслуговують на увагу, оскільки хоч і зазначене має місце, однак вказані обставини не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження захисників щодо відсутності ризику переховування підозрюваної є необгрунтованим, оскільки, відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, має соціальні зв`язки з іншими особами як на території Дніпропетровської області, так і на території України, що свідчить про наявність вказаного ризику.
Посилання захисників щодо відсутності ризику знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, колегія суддів також вважає необгрунтованими, оскільки, відповідно до клопотання слідчого, на теперішній час органами досудового розслідування не в повній мірі задокументовано, зафіксовано та викрито злочинну діяльність ОСОБА_9 , яка підозрюється у вчиненні злочинів проти власності протягом тривалого часу, що свідчить про наявність вказаного ризику.
Доводи щодо відсутності ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних є необгрунтованими, оскільки згідно клопотання слідчого, майновий стан інших співучасників злочину залежить виключно від підозрюваної, однією зі злочинних функцій якої є розподіл грошових коштів, отриманих внаслідок незаконної діяльності, між всіма співучасниками.
Також, доводи щодо відсутності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки вказаний ризик підтверджується тривалим періодом вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , про що зазначено в клопотанні слідчого, а також тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою в групі з іншими особами, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, що свідчить про підвищену небезпеку протиправних дій останньої.
Таким чином, доводи апеляційних скарг захисників щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.
Твердження про те, що судом порушено строки розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 є таким, що не може бути взяте до уваги, оскільки під час апеляційного перегляду було з`ясовано, що ОСОБА_9 до розгляду клопотання була звільнена з-під варти.
Доводи захисника щодо зменшення розміру застави, у зв`язку з важким матеріальним становищем підозрюваної колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки враховано обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , її майновий стан.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2019 рокущодо ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4