465/2319/19
1-кс/465/869/19
У Х В А Л А
слідчого судді
11.05.2019 року м. Львів
Дане клопотання погоджено з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 .
23.04.2019 в по вул. Русових, 7 у м. Львові проведено огляд місця події та складено протокол, згідно якого вилучено: електронну сигарету записку на англійській мові, чеки і записи друковані на іноземній мові, гаманець чорний із банківською карткою № НОМЕР_1 ; грошові кошти 20євро- 2 купюри, 200 гривень- 1 купюра, 500гривень-1 купюра, 5 гривень-2 купюри, 2 гривні - 4 купюри, 1 гривня- 1 купюра, 20 гривень -2 купюри, 100 чеських крон-1 купюра, 1 євро-1 монета; 1 записка написана іноземною мовою; квиток на автобус ; флешкарта; запальничка; заправка до електронної сигарети; сигарети «вінстон», запальничку, 2 светри сірий та чорний, чорну сорочку, джинси сіні, запальничку, зім`яту записку із текстом іноземної мови, картку банківську НОМЕР_2 , чеки, льодяники тік-так, неповну пачку сигарет «Winston», листки на іноземній мові, 5 євро центів, дві сумки: одна сумка чорного кольору тканинна, блокнот блістер, обгортки з під солодощів, ручку, папір цигарковий, штопор, машинку для гоління, блістер з двома таблетками «нейробіон», телефон «ВОО» розбитий, зарядний пристрій до ноутбуку та телефону, флешку накопичувач, книжку на іноземній мові, копію постанови про адмін. стягнення, ГІН РУ № 100307 ст. 203 КУпАП, ручку, жетон на метро, запасну батарею до мобільного телефону, заправку до електронної сигарети, павербанк, зошит з рукописним текстом англійською мовою, упаковки з під лікарських засобів, записник, багет, копії документів, ноутбук марки «ДЕЛЛ», картонна упаковку з під поштового відправлення, пакет матерчастий «АТБ» розірваний, пляшку з під горілки «Хлібний дар» одна літра не допита, джинси синього кольору, светр, термобілизну, светр темного кольору, футболку, горілку хлібний дар одна літр, пиво оболонь світле одна літр, косметичний органайзер, блістер із мед. припаратами, зубну пасту, щітку, станок для гоління, які упаковані в один паперову коробку.
При огляді місця події застосовувалась фотозйомка на фотоапарат "Кенон".
За даним фактом 23.04.2019 року було розпочато досудове розслідування за ознаками складу злочину, передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.
Звертаючись до слідчого судді, слідчий та прокурор вважають, що з метою з`ясування обставин справи виникла необхідність у арешті вказаного майна.
У чергове судове засідання старший слідчий СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 не з`явився, хоча відповідно до телефонограм від 06.05.2019 року, 08.05.2019 року та 10.09.2019 року, був належним чином повідомлений.
Водночас, слідчим суддею випробовувались матеріали кримінального провадження, та майно, для його огляду в судовому засіданні, яке було вилучено з місця подівї відповідно до протоколу огляду. Однак слідчий на розгляд клопотання не з`явився та не представив слідчому судді, документів, що витребовувались, і зокрема фототаблиці до протоколу належним чином оформленої з протоколом огляду та описом вилученого майна, причини неявки суд не повідомив. Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, однак, відповідно до ст. 163 КПК України, їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, вказане клопотання розглядається без застосування технічних засобів фіксування.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Недоторканість права власності є однією із загальних засад кримінального провадження.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленим затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Матеріали поданого клопотання не містять документального підтвердження виконання слідчим вищевказаних вимог кримінально-процесуального закону, а вимоги слідчого судді представити процесуально оформлені документи слідчий проігнорував.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Згідно з статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 9 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, для обліку речових доказів у кожному органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, відповідальною особою ведеться книга обліку речових доказів (далі - книга обліку) за формою згідно з додатком 1, яка нумерується, прошнуровується, засвідчується підписом керівника слідчого підрозділу і скріплюється печаткою органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ. Книга обліку зберігається у відповідальної особи. Відповідальна особа заповнює квитанцію про отримання речових доказів для зберігання в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі за формою згідно з додатком 2 (далі - квитанція), яка долучається до матеріалів кримінального провадження.
Статтею 98 КПК України, визначено критерії речових доказів. Проте органом досудового розслідування не додано до клопотання про накладення арешту на майно будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним для речових доказів.
Згідно з статтею 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні клопотання слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розмір шкоди, завданої злочином, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.
При цьому в частині 5 ст. 171 КПК України, вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В рішенні ЄСПЛ по справі «Ісмаілов проти Росії» від 06.11.2008 р. Судом наголошується, що при вирішенні питання про арешт майна необхідно дотримуватися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Згідно ст. 16 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Частина 1 ст. 100 КПК України, передбачає, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Судом вживалаися заходи щодо усунення недоліків клопотання, що підтверджується роздруківками телефонних повідомлень, однак слідчий не відреагував на вимогу слідчого судді.
Таким чином, вважаю, що слідчим та прокурором не доведено наявності передбачених законом підстав, необхідних для застосування арешту майна, а тому в даному провадженні не вбачається правових підстав для арешту майна, вилученого під час огляду місця події.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 171, 172, КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Контроль виконання даної ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво. Копію ухвали скерувати начальнику Франківського ВП ГУ НП у Львівській області та керівнику Львівської місцевої прокуратури № 3 для контролю повернення. вилучених речей.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_6