Дата документу 09.11.2018
У Х В А Л А
09 листопада 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іллічівську Одеської області кримінальне провадження № 0000871 від 28 жовтня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іллічівського міського суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, з угодою про визнання винуватості від 28 жовтня 2017 року, укладеною між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, що виразилося у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Сторони узгодили покарання, яке повинне бути призначене обвинуваченій:

за ч. 3 ст. 191 КК України - 3 роки позбавлення волі.

Сторони домовились про застосування до обвинуваченої дії ст.75 КК України та узгодили встановлення обвинуваченій іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням обов?язків, передбачених пп. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

В судовому засіданні сторони просили суд затвердити угоду.

Суд вважає, що угода не підлягає затвердженню.

Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як вбачається із змісту обвинувального акту та зазначеної угоди, ОСОБА_4 достовірно знаючи про відсутність у неї законних підстав для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, усвідомлюючи незаконність своїх дій, дій ОСОБА_6 та інших невідомих її учасників злочинного угруповання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою привласнення грошових коштів державного бюджету, змовилась з ОСОБА_6 щодо привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Після кожного нарахування на загальну суму 57757,41грн. та незаконного отримання соціальної допомоги в період часу з квітня по липень 2016 року, при зустрічах з ОСОБА_6 , за попередньою домовленістю, передавала йому половину отриманих коштів.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що мала право на отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям; Кошти вона фактично не отримала, а була затримана працівниками правоохоронних органів при спробі один раз зняти зі свого банківського рахунку нараховані кошти соціальної допомоги; Будь-яких коштів ОСОБА_6 не передавала.

За угодою ОСОБА_4 зобов`язалась беззастережно визнати себе обвинуваченою в обсязі підозри у судовому провадженні.

Таким чином, ОСОБА_4 не визнає себе обвинуваченою в обсязі підозри, у зв?язку з чим, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, що є підставою для відмови в затвердженні угоди (п. 6 ч. 7 ст. 474 КПК України).

Крім того, із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 незаконно отримала 57757,41грн. зазначеної соціальної допомоги.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості не зазначено умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.

Крім того, сторони кримінального провадження погодились на покладення на ОСОБА_4 обов?язків, передбачених пп.2,3 ч. 1 ст. 76 КК України, при цьому частина 1 статті 76 КК України не має пункту 3.

В угоді також не зазначено обов`язок, який безумовно покладається на обвинуваченого при звільненні його від відбування покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та КК України (п.1 ч.7 ст.474 КПК), у зв?язку з чим не можливо затвердити угоду про визнання винуватості. Керуючись ст.ст.314, 372, 474 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості від 28 жовтня 2017 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000871 від 28 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя