Справа №275/570/18
УХВАЛА
Іменем України

20.03.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Лохвицького району, Полтавської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 185, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Машівка, Машівського району, Полтавської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

встановив:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира знаходиться дане кримінальне провадження.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб без застосування застави. В обґрунтування зазначив, що ризики, які існували на час обрання даного запобіжного заходу не змінилися і відсутні підстави для обрання іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.
Вказав, що останній може незаконно впливати на свідків, має негативну характеристику, неодноразово судимий та може вчинити інше правопорушення, ухилитися від суду.

ОСОБА_6 не заперечував щодо указаного клопотання прокурора, а захисники покладаються на розсуд суду.
Як встановлено судом, обвинуваченому ОСОБА_6 24.07.2018 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався тим же судом.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Особлива тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому, у сукупності із даними про особу, з огляду на вірогідність переховуватися від суду вчинити інші злочини, впливати на свідків, дає підстави вважати, що зміна відносно нього запобіжного заходу на більш м`який є неможливою та не забезпечить належної процесуальної поведінки під час судового розгляду, а тому вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, а саме по 18.05.2019 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: