Справа № 360/1124/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 26 березня 2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25 березня 2017 року, приблизно о 23-й годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу домоволодінь АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки з ОСОБА_7 , 1980 року народження, котра переросла в бійку, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, наніс ОСОБА_7 кілька ударів кулаком в голову та після того, як вони з ОСОБА_7 в ході бійки впали, продовжив наносити останньому чисельні удари кулаками обох рук, в один з яких був затиснутий мобільним телефоном "Сіменс М-65", в область голови та тулуба. Через деякий час, з метою приховання слідів злочину, в той момент, коли ОСОБА_7 знаходився без свідомості, він спільно з ОСОБА_5 , який під час нанесення ним тілесних ушкоджень, перебував поряд, роздягнув потерпілого (в подальшому сховавши закривавлений одяг) та взявши під руки, перетягнув на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , де 26 березня 2017 року від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого.
Своїми умисними та протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: забійних ран волосистої частини голови (дев`ять), обличчя (дві), на слизовій оболонці нижньої губи зліва (одна), множинних синців та саден обличчя, крововиливу під кон`юнктиву правого ока, крововиливів у скроневі м`язи з обох сторін, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, ізольованого перелому потиличної кістки зліва, крововиливу під тверду мозкову оболонку правої скроневої ділянки (об`ємом приблизно 15 см3), крововиливів під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку з проривом у шлункову систему, крововиливів під м`яку оболонку мозочку, забою, набряку-набухання головного мозку, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Закрита травма грудної клітки: множинні садна передньої та задньої (з повздовжньою орієнтацією) поверхонь грудної клітки, ділянки попереку, крововиливи у підшкірно-жирову клітковину в проекції грудини та м`язів в ділянці прикріплення 3-го ребра зліва та справа, переломи 2,3,4,5,6,7-го та 9,10,11-го ребер зліва по передньо - паховій лінії на тлі рясних крововиливів має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у живих осіб та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Множинні садна та подряпини переважно з повздовжньою орієнтацією обох сідниць, по заднім та зовнішнім поверхнях обох нижніх кінцівок; садна передніх поверхонь обох колінних суглобів та передньо-зовнішньої поверхні лівого стегна; синці по заднє-внутрішній поверхні правого передпліччя на тлі яких паралельні косо-горизонтальні, подряпини; на тильній поверхні правої кисті, в проекції 3-5 п`ясткових кісток; по внутрішній поверхні лівої стопи, в проекції 1-ї плеснової кістки; на тильній поверхні лівої кисті, в проекції 2 і 3 п`ясткових кісток (два) - мають ознаки легких тілесних ушкоджень у живих осіб та не перебувають у причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_7 , 1980 року народження, настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних забійних ран волосистої частини голови та обличчя, синців та саден обличчя, крововиливів у скроневі м`язи з обох сторін, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, ізольованого перелому потиличної кістки зліва, крововиливу під тверду мозкову оболонку правої скроневої ділянки, крововиливів під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку з проривом у шлуночкову систему та мозочку, забою, набряку-набухання головного мозку.
За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 26 березня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 травня 2017 року.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 19 травня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 червня 2017 року.

За ухвалою підготовчого судового засідання Бородянського районного суду Київської області від 21 червня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 30 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 грудня 2017 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 20 листопада 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 січня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25 лютого 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 13 березня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 травня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 червня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 18 травня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 липня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 вересня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 28 серпня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 жовтня 2018 року.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 25 вересня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 листопада 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка просила продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців, думку захисника адвоката ОСОБА_6 , який заперечував проти продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який також заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, репутація обвинуваченого, який має непогашену судимість і обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в межах двох місяців.
Керуючись ст.176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 21 січня 2019 року.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий-суддяОСОБА_8