Справа № 333/318/19
Справа №333/318/19
Провадження №1-кс/333/165/19
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 18 січня 2019 року звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність прокурора. Посилається на таке. 03.01.2019 р. він подав заяву до Запорізької місцевої прокуратури №2 про зловживання поліцією Комунарського району м. Запоріжжя службовим становищем для приховування діяльності організованого злочинного угрупування, оскільки поліція веде досудове слідство з приводу крадіжки металу з його двору лише щодо однієї особи, але маються сліди від взуття щонайменше двох злочинців. Просить суд зобов`язати прокурора відкрити кримінальне провадження щодо злочину поліції та направити матеріали за належністю до ДБР.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснив, що він звертався до поліції саме з вимогою про притягнення до кримінальної відповідальності працівників поліції, які проводили досудове розслідування крадіжки його майна. Ці працівники поліції знищіли сліди злочинів. Але прокуратура направила на його адресу простим листом, а не рекомендованим, який він отримав 18 січня 2018 р. лист, в якому повідомила, що його заява перенаправлена до Комунарського відділу поліції. З такими діями він не згодний, тому звертається до суду.
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 проти скарги заперечував, пояснив, що ОСОБА_3 пропустив, встановлений законом десятиденний строк на оскарження. Крім того, його заява до прокуратури від 03.01.2019 р. не містила викладу фактичних обставин, які б давали підстави вважати, що в діях працівників поліції є склад злочину, тому ця заява була направлена до Комунарського ВП, який проводить досудове розслідування крадіжки майна ОСОБА_3 для усунення недоліків досудового розслідування.
Заслухавши особу, яку звернулась зі скаргою, прокурора, дослідивши матеріали, приходжу до такого.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений ст.. 214 ч.1 КПК України та п. ІІ пп.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №575 від 07.07.2017 р.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Відповідно до ч.4 ст. 216 КПК України досудове розслідування злочинів вчинених працівником правоохоронного органу здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.
За приписами ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується направленням обвинувального акту до суду.

Тобто, в даному випадку, виходячи із змісту заяви ОСОБА_3 від 03.01.2019 р., направленої в Запорізьку місцеву прокуратуру №2, вбачається, що він просив притягнути до кримінальної відповідальності працівників Комунарського відділу поліції, тобто працівників правоохоронних органів. Отже, виходячи із вимог до підслідності Запорізька місцева прокуратура №2 не мала права вносити до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про злочин, вчинений працівниками правоохоронного органу. Тому слідчий суддя не може зобов`язати прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 вносити відомості, вказані у заяві ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудового розслідування.
Питання щодо не направлення прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 листа до органів державного бюро розслідувань слідчим суддею не розглядається, оскільки виходить за межі повноважень, наданих слідчому судді при оскарженні рішень, дій, бездіяльності слідчого чи прокурора відповідно до ст.. 303 КПК України.
Статтею 303 ч.1 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені.

Так, згідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки діючим законодавством не передбачена можливість зобов`язання слідчим суддею прокурора направити заяву за підслідністю у задоволенні скарги слід - відмовити.

Керуючись ст. 2,3, 214, 216, 303 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1