Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/44/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2019 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бурштин Галицького району Івано -
Франківської області, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні дітей чи інших утриманців, безробітного, раніше неодноразово судимого, востаннє (зі слів) в 2014 році за ст. 124 КК України, звільнений 08.08.2016 умовно-достроково з не відбутої частиною покарання 5 місяців 16 днів;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів в межах строку досудового слідства, а саме до 00 год 25 хв 29.03.2019 року, без визначення розміру застави.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2019 задоволено клопотання начальника СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у тому, що він 28.01.2019, близько о 17.00 год, вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 187 КК України.
Мотивуючи зазначену ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, умисного тяжкого злочину, втратив сталі соціальні зв`язки, змінює місце проживання, а також враховано і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, до 12 років позбавлення волі, а тому вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або іншого більш м`якого, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення
У апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

При цьому захисник вказує на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Захисник вважає, що в ході судового розгляду встановлено факт необґрунтованості, пред`явленої ОСОБА_7 , підозри.

Зокрема, відповідно до повідомлення про підозру, оголошеної ОСОБА_7 , йому інкримінується скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням до приміщення. Однак, на переконання захисту, в ході судового розгляду вказаного клопотання встановлено відсутність такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення до приміщення.

Разом з цим, відповідно до матеріалів кримінального провадження, що були додані до клопотання проникнення у приміщення не було, так як барна стійка знаходиться посередині приміщення, в якому відбулись зазначені події, та не має відмежування від решти приміщення.

Гроші ж знаходились у картонній коробці на прилавку, безпосередньо злочин був вчинений у робочий час даної торгівельної точки, про що свідчать показання потерпілої та матеріали протоколу огляду місця події. Захисник вважає, що сторона обвинувачення не змогла розкрити поняття проникнення у приміщення в тексті повідомлення про підозру, тому що проникнення у даному випадку просто не було.

Також, захисник звертає увагу суду і на те, що в ході судового засідання прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, натомість районним судом у своєму рішенні, в якості підстави задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказано доводи, які навіть не озвучувались в судовому засіданні, зокрема про те, що підозрюваний «намагався ухилятись від слідства та переховував знаряддя вчинення злочину».

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який частково підтримав апеляційну скаргу свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, та пояснення його захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, слідчим суддею при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявними матеріалами клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілої, протоколом проведення слідчого експерименту та протоколами допиту свідків.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Також, п.5 ч.2 цієї статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Санкцією ч.3 ст. 187 КК України, за якою оголошено підозру ОСОБА_7 , передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, з конфіскацією майна, тобто відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки, та як вбачається з долучених до матеріалів клопотання довідок про звільнення, підозрюваний ОСОБА_7 є раніше судимою особою (а.м.к.29-30).
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Проте, враховуючи обставини справи апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів враховує суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на більш м`який.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням фізичного насильства, яке пов`язане із спричиненням потерпілій ОСОБА_10 ножових поранень, чого не заперечував і сам підозрюваний в суді апеляційної інстанції. Також, згідно довідки про звільнення ОСОБА_7 раніше судимий п`ять разів, останній раз був засуджений за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і звільнився 08.08.2016 року умовно-достроково на 5 місяців 16 днів (а.м.к.30).
Таким чином, підозрюваний є особою схильною до заподіяння тілесних ушкоджень іншим громадянам. При цьому, сталість соціальних зв`язків є сумнівною не зважаючи на наявність нерухомості, оскільки дружина та діти проживають на території іншої держави. З показань чоловіка потерпілої вбачається, що підозрюваний погрожував йому фізичною розправою та його сім`ї.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя у даному випадку дійшов правильного висновку про те, що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність пов`язану із застосуванням насильства по відношенню до інших громадян, та за відсутності сталих соціальних зв`язків може ухилятись від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілу, або знищити речові докази.
Тому, у даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: дотримання розумних строків для завершення досудового розслідування та захисту прав потерпілого (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що належна поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя у даному випадку з урахуванням вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України правильно не визначив підозрюваному ОСОБА_7 застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що кваліфікація інкримінованого підозрюваному злочину не відповідає обставинам зазначеним у повідомленні про підозру, то колегія суддів вважає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити вказане правопорушення.
При цьому, слід зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Крім того, свідок ОСОБА_11 вказує, що ОСОБА_7 сам їй повідомляв, що в результаті погроз із застосуванням ножа по відношенню до продавчині магазину, він заволодів цигарками та пляшкою горілки і у нього з нею відбулася бійка в результаті якої останній спричинив їй тілесні ушкодження (а.м.к.18).
Відтак, на даному етапі досудового слідства достатньо доказів причетності підозрюваного до інкримінованого йому злочину та для вирішення питання про обрання стосовно нього запобіжного заходу.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2019 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів в межах строку досудового слідства, а саме до 00 год 25 хв 29.03.2019, без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2