Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 січня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

З участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6

Представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

Слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2018 року в кримінальному провадженні № 0000422,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 і накладено арешт на рухоме чи нерухоме майно, гроші в будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, які знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна, що належать ОСОБА_9 , а також на грошові кошти в розмірі 9020 доларів США та 5101 грн, які ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 14 листопада 2018 року зобов`язано повернути ОСОБА_9 , шляхом заборони їх відчуження та розпорядження до прийняття кінцевого рішення в кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 02 липня 2018 року близько 13.55 год, керуючи автомобілем Mersedes-Benz ML 350 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Київ-Чоп, зі сторони м. Львова в напрямку м. Рівне, поблизу с. Птича Дубенського району Рівненської області, здійснила виїзд на праве узбіччя по ходу руху з подальшим з`їздом в кювет, де наїхала на автобус Mersedes-Benz реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стояв після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 липня 2018 року.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Mersedes-Benz ML 350 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 помер у КЗ Дубенська центральна районна лікарня.

Рішення слідчого судді мотивоване необхідністю збереження вищевказаного майна задля забезпечення задоволення цивільного позову, поданого потерпілою в рамках кримінального провадження, а незастосування арешту майна підозрюваної ОСОБА_9 може призвести до настання наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність ухвали слідчого судді, доводить що судом безпідставно накладено арешт на майно ОСОБА_9 , яке, на його думку, не підпадає під ознаки, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України. Зазначає, що слідчим суддею порушено вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо строку розгляду клопотання цивільного позивача, який закінчується після спливу двох днів з дня подачі вказаного клопотання, в тому числі, не взято до уваги, що з аналогічним клопотанням звертався до суду слідчий, якому 12 грудня 2018 року ухвалою Рівненського міського суду відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна в даному кримінальному провадженні. Вказує, що станом на 04 грудня 2018 року момент подачі клопотання до суду, ОСОБА_9 та будь-яка інша особа в даному кримінальному провадженні не була повідомлена про підозру, що свідчить про передчасність звернення потерпілої сторони із клопотанням про арешт майна.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 13 грудня 2018 року щодо накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000422 та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 про накладення арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 та прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000422, наданого в розпорядження апеляційної інстанції, й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно вимог ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Як вбачається із клопотання, слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000422, внесеного до ЄРДР 02 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повідомлена ОСОБА_9 07 грудня 2018 року.

З матеріалів судового провадження слідує, що ОСОБА_10 в межах даного кримінального провадження визнана потерпілою і являється цивільним позивачем (а.с. 5), оскільки нею подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, на суму 1000000 грн ( а.с. 11-13).

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя перевіряє лише можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням та цивільного позову, при цьому не може надавати оцінку щодо розумності чи співмірності заявлених цивільним позивачем вимог його стражданням, оскільки це буде досліджуватись безпосередньо під час розгляду цивільного позову.

За таких обставин, на думку колегії суддів, при розгляді клопотання щодо арешту майна слідчий суддя дослідив наявні в матеріалах судового провадження дані та врахував правові підстави для арешту майна, виходячи з обґрунтованої підозри ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України, і з метою забезпечення цивільного позову потерпілої, а також невідчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити відшкодування шкоди в кримінальному провадженні, на момент розслідування кримінального провадження прийняв правомірне рішення, яке не позбавляє ОСОБА_9 права звернення до місцевого суду в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням щодо скасування арешту на вказане майно.

Твердження захисника-адвоката ОСОБА_6 про порушення процесуального закону щодо повторного звернення із клопотанням про арешт майна в одному і тому ж кримінальному провадженні, в якому наявні дві суперечливі ухвали слідчого судді, що стосуються арешту майна, є безпідставними, оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не встановлено заборони повторного звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не звернув уваги на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України і розглянув клопотання з порушенням строків його розгляду, хоч і заслуговують на увагу, але, відповідно до положень КПК України, не є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)…), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, що, з врахуванням наявності обгрунтованої підозри, яка пред`явлена ОСОБА_9 07 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 286 КК України, враховано слідчим суддею.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 грудня 2018 року щодо накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1