№1-кп/760/1263/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0011264 від 01.10.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тахтаулово Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
17.08.2011 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волізі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.. 75 КК України на 1 рік;

30.12.2013 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.. 75 КК України на 2 роки;

09.07.2014 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Чутове Чутівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
28.01.2013 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт;

11.07.2013 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.125 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.. 75 КК України на 1 рік;

19.11.2013 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст.304 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 14.09.2017 умовно достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , приблизно 21:25 год. 30.09.2018 року знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Караваєві Дачі» за адресою: м. Київ бул. Чоколівський, 41 спільно із ОСОБА_3 , невстановленою особою чоловічої статі та невстановленою особою жіночої статі, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, помітили раніше незнайомого ОСОБА_6 , який в цей час проходив по тротуару. У цей момент, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , невстановлена особа чоловічої статі та невстановлена особа жіночої статі, вступили між собою у злочинну змову, розподіливши між собою злочинні ролі направлені на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , діючи спільно з невстановленою особою чоловічої статі та невстановленою особою жіночої статі, підійшли до ОСОБА_6 , та під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросили в останнього мобільний телефон. Отримавши у відповідь відмову, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , невстановлена особа чоловічої статі та невстановлена особа жіночої статі, діючи спільно та умисно, почали штовханину намагаючись спровокувати ОСОБА_6 на самостійну видачу мобільного телефону, але останній на дану провокацію не відреагував. Після чого ОСОБА_3 , згідно відведеної йому злочинної ролі, наслідуючи єдиний спільний злочинний умисел, несподівано вдарив ОСОБА_6 , кулаком своє правої руки в область підборіддя, завдавши йому фізичного болю, тим самим застосувавши насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після чого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , невстановлена особа чоловічої статі та невстановлена особа жіночої статі, продовжували штовхати ОСОБА_6 , в результаті чого повалили останнього на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та невстановлена особа чоловічої статі, продовжили наносити удари по тілу ОСОБА_6 , з метою подавлення волі останнього до можливого опору. У свою чергу, невстановлена досудовим розслідуванням особа жіночої статі, відповідно до заздалегідь розподілених злочинних ролей, переслідуючи єдиний злочинний умисел, спостерігала за навколишньою обстановкою. В подальшому, невстановлена особа чоловічої статі, переконавшись у неможливості вчиненні опору з боку потерпілого, відповідно до відведеної йому злочинної ролі, відкрито вихопив із рук ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Honor», вартістю 4500 гривень із чохлом синього кольору, вартістю 500 гривень, у якому були наявні сім-картка індійського мобільного оператора зв`язку «Airtel» № НОМЕР_1 та сім-карта мобільного оператора «Life» № НОМЕР_2 , які матеріальної цінності не представляють.

Відкрито викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , спільно з невстановленою особою чоловічої статі та невстановленою особою жіночої статі з місця вчинення злочину втекли, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 визнав частково свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення і пояснив, що 30.09.2018 року разом з ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на зупинці громадського транспорту «Караваєві Дачі» за адресою: м. Київ бул. Чоколівський, 41, та іншими знайомими, з якими щойно познайомились ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підійшли до ОСОБА_6 та попросили у нього мобільний телефон для того, щоб зателефонувати. ОСОБА_6 відмовився надавати їм свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 вдарив останнього. Після чого вони всі разом почали штовхати ОСОБА_6 та повалили його на землю. Потім його знайомий ОСОБА_10 , забрав мобільний телефон та з місця вчинення злочину всі зникли. Пізніше ОСОБА_10 передав викрадений мобільний телефон ОСОБА_3 , який потім вилучили працівники поліції, а у нього вилучили чохол від даного телефону. У вчиненому щиро розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав частково і пояснив, що 30.09.2018 року разом з ОСОБА_2 познайомились з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та разом розпивали алкогольні напої. Перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту «Караваєві дачі», побачили раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_6 у якого ОСОБА_9 попросила мобільний телефон для начеб-то здійснення телефонного дзвінка, проте потерпілий їм відмовив. Після чого він наніс ОСОБА_6 удар долонею по обличчю та він впав на землю. Потім чого знайомий ОСОБА_10 , забрав мобільний телефон і вони всі з місця вчинення злочину втекли. Пізніше ОСОБА_10 передав йому викрадений мобільний телефон, який потім вилучили працівники поліції, а у ОСОБА_2 вилучили чохол від даного телефону. У вчиненому щиро розкаявся.

Тобто обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнали фактичні обставини даної справи, однак вказали, що заперечують факт умислу на відкрите викрадення чужого майна та зазначили, що можуть погано пам`ятати події, оскільки перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своєї вини в пред`явленому їм обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України, їх вина повністю доведена належними та допустимими доказами, які отримані в порядку, встановленому кримінально-процесуальним кодексом України:

- показаннями допитаного безпосередньо у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 30 вересня 2018 року він проходив по бульв. Чоколовському. До нього підійшли 4 чоловіка та одна жінка та попросили надати його мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, однак він їм відмовив, оскільки вони перебували в стані сильного. Після чого ОСОБА_3 декілька разів сильно вдарив його кулаком в підборіддя і він упав. ОСОБА_2 не бив його, але штовхав, намагаючись відібрати телефон. Після того як він упав хтось з з нападників вихватив у нього мобільний телефон і потім останні втекли.

У судовому засіданні потерпілий висловив свою думку щодо визначення міри покарання та просив суд призначити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі, оскільки вважає обвинувачених небезпечними для суспільства.

-даними рапорту о/у ВКП Солом`янського УП в м. Києві від 30.09.2018 року, відповідно до якого було отримано виклик на лінію «102» про вчинення грабежу по бульвару Чоколівському, 39. Прибувши за вказаною адресою звернувся громадянин Індії ОСОБА_6 , який пояснив, що на нього напали невідомі громадяни, які відкрито заволоділи його мобільним телефоном синього кольору. Після чого опрацьовуючи територію АДРЕСА_4 , було виявлено двох громадян: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в яких при поверхневому огляді було виявлено мобільний телефон, на який вказав потерпілий.
-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2018 року, відповідно до якого 30.09.2018 року о 21:00 годині за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 41, невідомі особи відкрито викрали мобільний телефон ОСОБА_6
-даними протоколу огляду місця події від 30.09.2018 року, відповідно до якого за адресою: м. Київ, вул.. Ушинського, 14-А, ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як осіб, які здійснили на нього напад та викрали його мобільний телефон, який був виявлений у них.
-оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з камер відео спостереження «Безпечне місто» від 01.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ще двоє невідомих, відкрито викрали у ОСОБА_6 мобільний телефон, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя ОСОБА_6

-оглянутим у судовому засіданні відеозаписом проведення слідчої дії огляду місця події від 30.09.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 було вилучено мобільний телефон «Honor», а у ОСОБА_2 було вилучено чохол до вищевказаного мобільного телефону, які впізнав потерпілий ОСОБА_6 , як викрадені у нього речі.
З урахуванням вищевказаних доказів, проаналізувавши їх в сукупності, суд не приймає до уваги версію обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо відсутності факту виникнення у них умислу на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , оскільки вони спростовуються показаннями допитаного потерпілого, який стверджував суду, що обвинувачений ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження, а ОСОБА_2 штовхав його, залякуючи його, висловлюючи при цього вимоги віддати мобільний телефон, вказані дії обвинувачених відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №10 від 06.11.2009р. кваліфікуються як грабіж, крім того, висновком судово-медичної експертизи за № 1774 від 11.07.2017 року, і ці докази суд вважає належними, оскільки вони не викликають у суду сумнівів щодо їх недопустимості, а доводи обвинувачених сприймаються судом як обрана ними лінія свого захисту та бажання уникнути ними кримінальної відповідальності за вчинення відкритого викрадення майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (грабіж).
Винуватість ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, доведена.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 в силу ст.67 КК України, судом визнається вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в силу ст.67 КК України, судом визнається вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, за місцем утримання характеризувався посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Враховуючи сукупність об`єктивних та суб`єктивних передумов, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує до останнього покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, за місцем утримання характеривався посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дочку.
Враховуючи сукупність об`єктивних та суб`єктивних передумов, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує до останнього покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, проте не на максимальний строк.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з 30 вересня 2018 року, тобто з моменту затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_2 відраховувати з 08 лютого 2019 року.
Зарахувати у строк відбуття покарання строк фактичного затримання з 30 вересня 2018 по 03 жовтня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили, обрати тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.
Речові докази: мобільний телефон «Honor», переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у його розпорядженні;
CD-R диск із записом камер відео-спостереження «Безпечне місто» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1