Справа №463/1580/19
Провадження №1-кс/463/830/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові щодо не визнання його потерпілим, -
в с т а н о в и в:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові щодо не визнання його потерпілим.
Скаргу мотивує тим, що 21.02.2019 року слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000001 від 03.01.2019 року. Вважає таку постанову неправомірною, тому звернувся з скаргою в суд, просить скаргу задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду скарги належним чином. На адресу суду направив дві заяви про слухання справи без його участі. Просить скаргу задоволити і врахувати викладені у ній мотиви..
Представник ТУ ДБР у м. Львові в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин. Про причини неявки суд не повідомив, а відтак приходжу до висновку про можливість слухання справи без його участі.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступних висновків:
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова року, було зобов`язано уповноважених осіб внести відомості, згідно його заяви від 09.11.2018 року. Як вбачається з клопотання та постанови про відмову у визнанні потерпілим, останній звертався до слідчого з проханням визнати його потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні, однак згідно постанови слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові йому було відмовлено, оскільки скаржник не довів фактів спричинення ні матеріальної, ні фізичної, а ні моральної шкоди.
У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст.. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності,яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Зважаючи на той факт, що у заяві про вчинення злочину та додатків до клопотання поданої скаржником вбачається ймовірність завдання йому моральної та матеріальної шкоди згаданим кримінальним правопорушенням, керуючись принципом змагальності, вважаю, що скаргу слід задоволити.
Керуючись вимогами статей,22,26,220,221,303,306,309,372 КПК України, -
ухвалив:

Скаргу задоволити.
Скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 21.02.2019 року у кримінальному провадженні № №0000001 від 03.01.2019 року .
Зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Львові вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1