ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
07.06.2017 року, приблизно о 19.00, неповнолітня ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на сходовому майданчику біля входу до квартири АДРЕСА_2 , яку було завчасно орендовано вищевказаною невстановленою досудовим розслідуванням особою, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 під приводом перевірки та подальшої купівлі, заволоділа ноутбуком марки «Lenovo Z50-70», вартістю 20 799 грн. 00 коп., який належить останньому. Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном, через вікно, покинула приміщення вищевказаної квартири, та передала ноутбук зазначеній невстановленій досудовим розслідуванням особі для подальшого продажу. Таким чином, своїми діями, неповнолітня ОСОБА_7 завдала матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 20 799 грн. 00 коп.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, суду пояснила, що вона не бажала заволодіти чужим майном, про це її попросив хлопець на ім`я ОСОБА_9 , з яким вона познайомилася у ресторані під час святкування дня народження. ОСОБА_9 запропонував їй забрати ноутбук у незнайомого хлопця, який бажав його продати, а потім повернути назад цей ноутбук хлопцю, начебто розіграти його. 07.06.2017 року, ввечері, вони приїхали до квартири по АДРЕСА_3 , яка зі слів ОСОБА_9 належала йому. На його мобільний телефон хтось зателефонував, ОСОБА_9 сказав їй, що їй необхідно буде вийти з квартири в коридор, взяти ноутбук у хлопця, та не впускати його в квартиру. Через декілька хвилин в домофон зателефонували, вона відчинила двері в квартирі, забрала ноутбук у хлопця, сказавши, що вона перевірить зарядний пристрій до нього, та що в неї хвора дитина, щоб він не заходив в квартиру, потім вона зайшла в квартиру віддала ноутбук ОСОБА_9 і вони разом з ним, виплигнули з вікна, яке розташоване на кухні у квартирі. Далі вони розійшлися, ОСОБА_9 став між під`їздами будинку, а вона пішла додому. Далі вона ОСОБА_9 не бачила, його телефон був вимкнений.
Незважаючи на не визнання обвинуваченою ОСОБА_7 вини у скоєному, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, її участь за викладених вище обставин у вчиненні інкримінованому їй злочину підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він розмістив в мережі Інтернет на сайті OLX оголошення про продаж ноутбуку, йому зателефонував хлопець, сказав що бажає купити для своєї дівчини ноутбук, та попросив його підійти з ноутбуком на вказану ним адресу. 07.06.2017 року вввечері він підійшов з ноутбуком до будинку АДРЕСА_3 , зателефонував в домофон в квартиру АДРЕСА_4 , з квартири вийшла обвинувачена ОСОБА_7 , яка була в халаті та з рушником на голові, вона попросила його почекати за дверима, поки вона перевірить зарядний пристрій, також сказала, що в квартирі спить її дитина, краще почекати йому в коридорі. Він чекав близько 10 хвилин, дівчина не виходила, двері в квартиру були відчинені, він заглянув у квартиру, там нікого не було, вікно на кухні у квартирі було відкрито. Квартира розташована на першому поверсі, решіток на вікнах не було, балкону також. Після чого він викликав поліцію.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона займалася орендами квартир, приблизно півроку по тому, їй телефонував хлопець який назвався ОСОБА_11 , з проханням орендувати квартиру, яка б знаходилися на 1-му поверсі. Вона запропонувала квартиру АДРЕСА_2 , хлопець перерахував їй гроші на картку, після чого від працівників поліції вона дізналася що в квартирі був вчинений злочин.
Судом також досліджені письмові докази.
Згідно з протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2017 року, потерпілий ОСОБА_5 зазначив про те, що 07.06.2017 року о 18:40 год. в під`їзді будинку АДРЕСА_3 біля квартири АДРЕСА_4 незнайома дівчина шахрайським шляхом заволоділа ноутбуком «Lenovo».
Згідно з чеком магазину «MOYO» вартість «Lenovo» IdeaPad» становить 20 799 грн.
Суд відхиляє доводи захисника про недоведеність провини обвинуваченої, її корисного мотиву, без встановлення особи, яка спровокувала такі дії обвинуваченої, оскільки постановою прокурора від 11.09.2017 року в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування щодо невстановленої особи за фактом заволодіння 07.06.2017 року майном ОСОБА_5 .
Суд також сприймає доводи обвинуваченої про те, що вона довірилась невстановленій особі, та пішла на такі дії, як її бажання уникнути кримінальної відповідальності.
Суд погоджується з думкою захисника щодо визнання не допустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 07.07.2017 року за участі потерпілого ОСОБА_5 , та на підставі п.3 ч.2 ст.87 КПК України визнає даний доказ недопустим, оскільки дана слідча дія проведена слідчим без участі захисника, участь якого згідно з п.1 ч.2 ст.52 КПК України є обов`язковою відносно неповнолітньої обвинуваченої.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 заволоділа майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме ноутбуком марки «Lenovo Z50-70, ввійшла в довіру потерпілого, попросивши його почекати за дверима та передати йому ноутбук для перевірки зарядного пристрою, після чого разом з невстановленою слідством особою та ноутбуком потерпілого через вікно покинула квартиру.
Суд кваліфікуєдії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України, яке кваліфікується як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
У відповідності до ст.ст. 65, 103 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений неповнолітнім обвинуваченим злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, обставини вчинення злочину, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу винного, його вік та його ставлення до вчиненого ним злочину, а також умови його життя і виховання, рівень розвитку.
ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася, навчається у ЗЗНВК № 102, була інвалідом з дитинства.
Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, складеної старшим інспектором сектору ювенальної пробації м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_12 . ОСОБА_7 проживає з матір`ю ОСОБА_8 в орендованій однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_5 ,санітарний стан приміщення задовільний, через часту відсутність у навчальному закладі через лікування має нейтральне відношення до навчання, рівень ризику вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, завгальний рівень мотивації неповнолітньої «готовність до змін. Орган пробації враховуючи наявну інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_7 , її оточення, спосіб життя, стосунки в сім`ї, можливість позитивних змін, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, прийшов до висновку про можливість виправлення неповнолітньої без позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ст.12 КК України вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 передбачені ст.66 КК України, є вчинення злочину неповнолітнім.Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченої, обставини справи, обставини які пом`якшують провину, суд вважає, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено відповідно до санкції ст.190 ч.2 КК України, із звільненням її від відбування призначеного покарання з випробуванням з застосуванням ст.104,ст.75 КК України та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Згідно зі ст. 129 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Судом встановлено, що вартість «Lenovo» IdeaPad», яким шахрайським шляхом заволоділа ОСОБА_7 згідно з чеком магазину «MOYO» становить 20 799 грн., тому є підстави для стягнення на користь потерпілого ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20 799 грн.
Відповідно до п.20 Пленуму ВСУ №5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» коли у неповнолітнього немає на праві власності майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, вона повністю або у відповідній частині відшкодовується його батьками (усиновителями) чи піклувальниками.
Враховуючи те, що обвинувачена є неповнолітньою, самостійного заробітку та майна вона не має, суд вважає за необхідне матеріальну шкоду стягнути з законного представника неповнолітньої матері ОСОБА_8 .
Речові докази та судові витрати по провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В::
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
У відповідності зі ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань апробації.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20 799 (двадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1