АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 вересня 2018 року, якою накладено арешт на майно,

в с т а н о в и л а :

Начальник відділення слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, вилучені за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом УСБУ в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2018 р., за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.05.2018 р. ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду - кошти в сумі 500 доларів США, номіналами 100 доларів США та наступними серіями та номерами: LB 59269868K, LC 41967353B, LB 74579629M, MB 54393667F, LE 54076349D.

Прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_11 13.06.2018 р. затримані слідчими слідчого відділу УСБУ в Черкаській області на підставі ст. 208 КПК України та працівниками задокументовано факт вимагання та отримання неправомірної вигоди.

В той же день проведено обшук житлового приміщення, у якому проживає ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено, вилучено та оглянуто грошові кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, а саме: номіналом 100 (сто) доларів США з наступними серіями та номерами: LB 59269868K, LC 41967353B, LB 74579629M, MB 54393667F, HB36397715R, HB89751806A, KC39353864A, HD86491392A, LK79712378A, LA77711074A, KK005029530D, KB08242192K, KB32082393A, FB63616370B, KB99075972D, FL29585676C, FB36228198C, DB13839839A, FB24206859C, HL83066516D.

Таким чином, чотири купюри номіналом 100 (сто) доларів США, вилучені у ході зазначеного обшуку, співпадають із тими купюрами, які були залучені для проведення 2 травня 2018 року зазначених вище негласних слідчих розшукових дій та є доказом злочину. Окрім того, ухвалою слідчого судді від 08.06.2018 р., за якою здійснювався обшук, було надано дозвіл на вилучення цих чотирьох купюр, а саме LB 59269868K, LC 41967353B, LB 74579629M, MB 54393667F.

14.06.2018 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру прокурору Черкаської місцевої прокуратури у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, адвокату ОСОБА_11 - у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. У цей же день даним особам вручено письмові повідомлення про підозру.

16.06.2018 р. на майно підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі і на грошові кошти, вилучені за місцем його проживання, було накладено арешт.

23.07.2018 р. ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_13 , про зняття арешту з частини грошових коштів, вилучених за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8

31.08.2018 р. ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_13 та скасовано арешт з частини грошових коштів, а саме 1000 (тисяча) доларів США, вилучених за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи на те, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_8 передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою виконання вироку в частині конфіскації майна, слідчий просив задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, вилучені за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.09.2018 р. клопотання начальника відділення слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000086, задоволено та накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, вилучені за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення про задоволення клопотання слідчий суддя мотивувала тим, що в матеріалах клопотання достатньо доказів, які підтверджують належність грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США підозрюваному ОСОБА_8 , а також те, що санкція статті, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.09.2018 р. та постановити нову ухвалу якою відмовити в накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 , а саме грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США.

Свої апеляційні вимоги мотивував тим, що в результаті проведення слідчих дій було вилучено з домоволодіння ОСОБА_13 грошові кошти, які належать останній в сумі 1000 (тисяча) доларів США та вилучено грошові кошти в сумі 600 (шістсот) доларів США, які належать ОСОБА_14 .

Під час слідчої дії, на початку та безпосередньо після її завершення слідчому наголошувалось на тому, що в приміщенні вказані в ухвалі грошові кошти відсутні, а тому гроші вказані в ухвалі ОСОБА_14 запропонувала шукати слідчим самостійно, при цьому слідчі не зауважили про той факт, що їх цікавлять і грошові кошти які зароблені членами сім`ї, які на момент проведення обшуку перебували в приміщенні і сума їх складала 1600 (тисяча шістсот) доларів США, вказані грошові кошти були зароблені та зберігалися ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

Одночасно за результатами проведення обшуку слідчими було знайдено білий жіночий гаманець, де було виявлено грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, серед яких начебто перебували і 400 (чотириста) доларів США номіналом 100 (сто) доларів з наступними серійними номерами LB 59269868K, LC 41967353B, LB 74579629M, MB 54393667F дозвіл на вилучення та відшкодування яких було надано слідчим суддею Ленінського районного суду м.Кіровограда.

Одночасно відразу по завершенню слідчої дії ОСОБА_14 зауважила в протоколі обшуку, що вказаний білий гаманець було знайдено співробітниками СБУ без її присутності, а тому пояснити звідки у вказаному гаманці, де перебували її та ОСОБА_13 заощадження вона не може.

Апелянт зазначає, що 16.06.2018 р. ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на 1600 доларів США, які вилучені під час обшуку житлового приміщення, у якому проживає ОСОБА_8 , при цьому слідчий суддя в ухвалі зазначає, що не надано доказів про той факт, що майно належить не ОСОБА_8 а його родичам, при цьому під час судового розгляду ОСОБА_8 наголошував, що вказані грошові кошти є заощадженнями його дружини ОСОБА_14 та матері ОСОБА_13 . Зазначає, що до осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Наголошує, що слідчий суддя не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною, правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру. Зауважив, що слідчим не надано доказів слідчому судді та власнику майна, які б індивідуалізували вилучені грошові кошти, як грошові кошти, які здобуті злочинним шляхом, або як такі що належать ОСОБА_8 . Так, відповідно до розписки вказані грошові кошти перебували на зберіганні у ОСОБА_14 за місцем її проживання в квартирі де проведено обшук, документи які підтверджують факт купівлі іноземної валюти у сумі 1000 доларів США, та документи які підтверджують походження та отримання ОСОБА_13 відповідної грошової суми необхідної для придбання 1000 доларів США.

03.09.2018 р. слідчим суддею ОСОБА_15 було скасовано арешт з частині грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США та зобов`язано слідчого у провадженні повернути вказані кошти власниці ОСОБА_13 . Однак, незважаючи на існування ухвали слідчого судді від 03.09.2018 р., ухвалою від 20.09.2018 р. слідчий суддя ОСОБА_1 без наведення підстав та належних доказів, вказала, що грошові кошти належать ОСОБА_8 , чим грубо порушила вимоги КПК України та Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого суді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінального-правового характеру у виді конфіскації майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні начальника відділення слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановила, що є достатні підстави вважати, що майно на яке начальник відділення слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 просить накласти арешт відповідає критеріям ч. ч. 1, 5 ст. 170 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановила належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України наклала арешт на майно підозрюваного, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні начальника відділення слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_9 та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

За таких обставин, доводи захисника про те що грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, на які накладено арешт, начебто не належать підозрюваному ОСОБА_8 , а належать його матері ОСОБА_13 і на них не може бути накладено арешт, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки ці доводи не підтверджені будь-якими даними, а правовою підставою для накладення арешту є конфіскація майна, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування арешту майна.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду матеріалів провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 20 вересня 2018 року, без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :