У Х В А Л А

28.12.2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринці клопотання старшого слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Слобода-Носковецька Жмеринського району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, інваліда ІІІ групи загального захворювання, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 22.12.2018 року звернулась до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги тим, що 27.09.2018 року біля 12-00 год. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 прийшли до приватного будинку ОСОБА_9 , який проживав по АДРЕСА_2 , після чого всі вказані особи почали спільно вживати спиртні напої.
В подальшому, приблизно о 14-00 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник конфлікт, оскільки остання, на думку ОСОБА_5 , викрала належний йому мобільний телефон. В ході даного конфлікту ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс приблизно шість ударів по тілу ОСОБА_8 , яка на той час сиділа на лаві у вказаному будинку. Разом із тим, один із шести нанесених ОСОБА_5 ударів прийшовся у ліву поперекову ділянку черевної стінки ОСОБА_8 та був небезпечним для життя в момент його заподіяння.
Після цих подій, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи в КУ «Жмеринська ЦРЛ» ОСОБА_8 померла внаслідок тілесних ушкоджень, які вона отримала за вказаних обставин.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №95 від 19.10.2018 року, у ОСОБА_8 виявлено проникаюче колото-різане поранення черевної стінки в лівій поперековій ділянці, дві колото-різані рани та дві подряпини на лівому плечі, а також різана рана правого плеча. Всі виявлені ушкодження виникли від дії предмету, який можливо мав колюче-ріжучі властивості, що мало місце 27.09.2018 року. Смерть ОСОБА_8 настала від зазначеного проникаючого колото-різаного поранення черевної стінки, що обумовило розвиток розлитого перитоніту (запалення очеревини та петель кишківника) та ускладнилось ендогенною інтоксикацією. Це проникаюче поранення та його ускладнення є ушкодженням, що небезпечне для життя в момент заподіяння, воно має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває у причинному зв`язку зі смертю.
Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
31.10.2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
01.11.2018 року ОСОБА_5 , відносно якого Вінницьким міським судом Вінницької області розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню його за ч. 1 ст. 115 КК України, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину обґрунтовується показами потерпілої ОСОБА_10 , показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 11.10.2018 року, висновком судово-медичної експертизи №95 від 19.10.2018 року, іншими матеріалами провадження.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тобто у вчиненні злочину, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відносно ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: 1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому злочині, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки такі як сім`я чи робота; 2) незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків чи експертів, так як ОСОБА_5 особисто знайомий із потерпілою та свідками, йому відоме їх місце проживання, а тому він матиме можливість здійснювати на них відповідний вплив. Окрім того, в даному кримінальному провадженні проводяться ряд судових експертиз, а тому перебуваючи на волі він зможе впливати і на експертів; 3) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, оскільки в кримінальному провадженні не встановлено знаряддя вчинення злочину; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в іншому суді триває розгляд справи де ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, що також є злочином проти життя особи; 5) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, підозрюваний не має постійного місця роботи, родини та утриманців, за місцем проживання характеризується посередньо, вживає спиртні напої і перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не може себе контролювати.
Вказані ризики не зникли та не зменшилися, вони виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки він, будучи раніше притягненим до кримінальної відповідальності за навмисне вбивство, у справі де рішення не прийнято, на шлях виправлення не став та висновків щодо своєї протиправної поведінки не зробив, а, навпаки, вчинив новий тяжкий злочин, що посягає на життя та здоров`я особи і спричинив смерть, при чому будучи в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. Крім того, кількість зафіксованих тілесних ушкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_8 свідчать про особливу жорстокість та умисну форми вини підозрюваного.
Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, оскільки особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; особиста порука, оскільки у ОСОБА_5 , відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; застава, оскільки підозрюваний не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду; домашній арешт, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування такого запобіжного заходу зможе переховуватися від органів слідства та суду, матиме можливість вживати алкогольні напої та вчиняти інші злочини, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.
Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не зможуть запобігти наявним ризикам.
Окрім того, існує ряд обставин які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 30.12.2018 року, оскільки для повного, всебічного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження потрібно провести наступні слідчі (розшукові) дії, а саме: отримати висновки призначених чотирьох судово-імунологічних, двох судово-цитологічних, двох судових молекулярно-генетичних експертиз та комісійної судово-медичної експертизи; отримати матеріали доручення щодо обробки інформації, вилученої у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»; повідомити потерпілому, підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування та надати останнім доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування, виконати інші слідчі дії. Проведення вказаних процесуальних та слідчих дій має важливе значення для повного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення у визначені КПК України строки. Особлива складність полягає у значній кількості та тривалості проведення судових експертиз, висновки по яких ще не отримано, а також в необхідності виконання вимог ст. 290 КПК України із потерпілим та підозрюваним. 22.12.2018 року керівником Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 01.02.2019 року.
На підставі викладеного просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.02.2019 року.

Прокурор клопотання слідчого підтримав за підстав, що в ньому викладені, просив його задовольнити, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, інші запобіжні заходи не здатні запобігти наявним ризикам, підозра є обґрунтованою відповідними доказами, та закінчити досудове розслідування на даний час не є можливим через призначення у кримінальному провадженні ряду експертиз, які незавершені.
Слідчий ОСОБА_4 , яка входить до групи слідчих клопотання підтримала у повному обсязі. Вважає, що визначені ухвалою слідчого судді від 02.11.2018 року ризики не зникли, вони продовжують існувати, а тому просила продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 , під вартою до 01.02.2019 року. Крім того суду пояснила, що свідок ОСОБА_13 , потерпіла ОСОБА_8 за життя безпосередньо вказали на ОСОБА_5 як на особу, яка нанесла тілесні ушкодження ножем ОСОБА_8 , від яких остання надалі померла; свідок ОСОБА_13 заявив, що боїться підозрюваного ОСОБА_5 , умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть цілодобового не зможуть запобігти тому, що до ОСОБА_5 , не будуть приходити сумнівні особи із його оточення для вживання алкогольних напоїв та вчинення інших правопорушень. Підозрюваний ОСОБА_5 вини своєї не визнав, показів не надав, усі висновки слідства ґрунтуються на зібраних доказах, які будуть відкриті стороні захисту після його завершення. Завершення досудового розслідування на даний час неможливе, так як не отримано висновки судових експертиз та результат доручення, наданого в порядку ст. 40 КПК України. Затримання ОСОБА_5 відбулось лише 31.10.2018 року тому, що він був відсутній за місцем свого проживання та слідство очікувало висновку судово-медичної експертизи, який встановив причини смерті ОСОБА_8 від отриманих ножових поранень.
Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що всі докази слідства ґрунтуються на показах осіб, які є зацікавленими у його результаті, зокрема свідок ОСОБА_13 сам міг нанести ножові поранення Корольовій, а вказати на нього. Його зробили алкоголіком і вбивцею безпідставно. Висновки слідства про його негативне оточення не відповідають дійсності та нічим не доводяться. Висловив сумніви щодо достовірності показів свідка ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_10 , вважає, що достатнім запобіжним заходом для нього буде домашній арешт.
Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив частково, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки останній має постійне місце проживання та реєстрації, співмешканку, свою причетність до інкримінованого злочину заперечує. Також вказав, що зазначені у клопотанні ризики спростовуються фактичними обставинами.: ОСОБА_5 перебував на волі до 31.10.2018 року та не вчиняв жодного тиску на свідків, ОСОБА_8 , чи інших осіб; підстави його затримання є сумнівними; слідством не обґрунтовано, які докази він може спотворити чи знищити, переховуватись ОСОБА_5 не буде, так як зацікавлений у закінченні досудового розслідування, несудимий, має інвалідність. Підозра не є обґрунтованою, оскільки не здобуто жодних доказів, які б достовірно свідчили, що ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких остання померла, враховуючи подію 27.09.2018 року та дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до частини четвертої статті 199 КПК слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує наявність доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 121 КК України: протоколи огляду місця події, в ході якого слідством зібрані ряд доказів, спрямованих на встановлення особи, причетної до вчинення злочину; покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які безпосередньо вказали на підозрюваного ОСОБА_5 , як на особу, яка нанесла тілесні ножові поранення ОСОБА_8 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 , що вручена йому 01.11.2018 року; ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 02.11.2018 року, якою підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30.12.2018 року, де зафіксовано безпосередні покази свідка ОСОБА_9 , який сказав на ОСОБА_5 як на особу,яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_8 , намагався і йому нанести тілесні ушкодження, вважає, що перебуваючи на волі останній може на нього впливати; постанову керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000564 від 10.10.2018 року до трьох місяців, тобто до 01.02.2019 року; наявність призначених ряду судових експертиз з приводу перевірки зібраних в ході огляду місця події слідів злочину, висновки по яких на даний час не виготовлені. Строк застосування запобіжного заходу закінчується 30.12.2018 року та досудове розслідування до спливу вказаного строку не завершене.
Станом на даний час обставини, зазначені в ухвалі слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 02.11.2018 року, не змінилися, зокрема існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків; знищити, приховати або спотворити буь-які речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин справи, (зокрема знаряддя злочину). На ці ризики серед інших, також і вказує прокурор. Обставин, котрі давали б підстави до зміни запобіжного заходу на домашній арешт, сторонами не надано, підстави для застовування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним прокурором відсутні.
Таким чином, суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обставини справи, особу підозрюваного, його вік, його особисті обставини, достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від правосуддя та впливати на свідків, характер оголошеної підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що підозрюваний, з урахуванням вказаного, може переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків, вчиняти нові злочини, не вбачає достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, вважає за необхідне продовжити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 01.02.2019 року, що складає 36 днів.
Таким чином при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України, а тому підстави застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України відсутні.
Клопотання про зміну запобіжного заходу, поданого в порядку, передбаченому ст. 201 КПК України відсутнє.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Слобода-Носковецька Жмеринського району Вінницької області, проживаючому в АДРЕСА_1 , застосований ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 02.11.2018 року, продовжити з 28.12.2018 до 16.00.години 01.02.2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя