У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6875/18

№ 1-кс/183/1853/18

13 грудня 2018 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу заявника представника потерпілого ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області та зобов`язання змінити відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в частині правової кваліфікації злочину з ч.1 ст. 192 КК України на ч.4 ст. 192 КК України, -

встановив :

заявник представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області та зобов`язання змінити відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в частині правової кваліфікації злочину з ч.1 ст. 192 КК України на ч.4 ст. 192 КК України. Скаргу мотивував тим, що 23 жовтня 2010 р. ОСОБА_6 в змові зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , який був однокласником потерпілого ОСОБА_4 та перебував з ним у дружніх відносинах, використовуючи дружні відносини та маючи мету заволодіння грошовими коштами потерпілого звернулися до нього з проханням позичити їм грошові кошти у сумі 15250 доларів США та 2250 євро які повертати не збиралися. Стосовно розробленого плану заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знаючи про те, що у потерпілого ОСОБА_4 налаштований бізнес і він добре заробляє звернулися до нього з проханням позичити їм строком на пів року кошти в сумі 8000 доларів США, для придбання будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Спочатку потерпілий ОСОБА_4 зв`язку з браком такої суми коштів відмовив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в позику, однак вони протягом тижня наполягали та умовляли потерпілого ОСОБА_4 в позиці посилаючись на те, що вони можуть втратити завдаток, а крім того вони обіцяли придбаний будинок оформити на потерпілого ОСОБА_4 як гарантію повернення ними йому боргу. Зважаючи на те, що ОСОБА_7 однокласник потерпілого ОСОБА_4 та був другом дитинства, підстав недовіряти йому у потерпілого не було. Бажаючи допомогти другу потерпілий ОСОБА_4 взяв під проценти у свого знайомого кошти в сумі 6 000 доларів США та 2 000 євро які передав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Можна зробити висновок, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 почали обманювати потерпілого ОСОБА_4 так як спочатку вони завіряли потерпілого, що придбають будинок для проживання так у них мала дитина, а жити нема де і тут вони завіряють потерпілого, що роблять в будинку ремонт для його продажу. Таким шахрайським шляхом ОСОБА_7 і ОСОБА_6 затягли в пастку потерпілого ОСОБА_4 та видурювали у нього кошти на протязі з жовтня 2010 року по наступний час.

З листопада 2011 р. ОСОБА_7 і ОСОБА_6 стали від потерпілого ОСОБА_4 переховуватись, на телефонні дзвінки не відповідали. Із цього слід зробити висновок, що в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
20 вересня 2016 р. стосовно заяви представника потерпілого ОСОБА_8 Новомосковським ВП ГУНП України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження №0003910 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України замість ч. 4 ст. 190 КК України. Заявник вважає, що досудовим слідством при відкритті кримінального провадження не вірно дана кваліфікація злочину, який вчинили ОСОБА_7 в змові з ОСОБА_6 відносно потерпілого ОСОБА_4 . Вважає, що в діях вказаних осіб вбачається злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України.

Заявник представник потерпілого ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд скарги в його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Судом досліджені докази надані заявником, копія скарги, досліджено матеріали кримінального провадження за №003910 від 20 вересня 2016 р. за ч. 1 ст. 192 КК України, в якому відсутні відомості про звернення представника потерпілого до слідчого з клопотанням про зміну відомостей про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в частині правової кваліфікації злочину з ч. 1 ст. 192 КК України на ч. 4 ст. 192 КК України, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виключно які вказані у статті і перелік таких рішень є вичерпним. Дії слідчого, з якими не згоден заявник та які він оскаржив до суду, не підлягають оскарженню у встановленому законом порядку відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 303, 307 КПК України, суд,

постановив :

відмовити в задоволенні скарги заявника представника потерпілого ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області та зобов`язання змінити відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в частині правової кваліфікації злочину з ч.1 ст. 192 КК України на ч.4 ст. 192 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1