ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 663/1087/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/84/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
іменем України

15 січня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001393 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Олександрівськ Южно-Сахалінського району Сахалінської області Росія, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 16.08.2017 близько 11:20 год., керуючи технічно-справним автомобілем "Деу Ланос", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Балтазарівській в м. Скадовську на перехресті із вул. Гагаріна, зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, та, маючи об`єктивну можливість, своєчасно не виявив малолітнього пішохода на пішохідному переході проїзної частини, негайних заходів до зменшення швидкості не прийняв, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_9 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу, та в результаті наїзду отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Указані наслідки знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з грубим порушенням зі сторони водія ОСОБА_7 вимог п.п. 2.3. б), 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, а у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , порушує питання про зміну вироку щодо нього у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів указує, що обвинувачений ОСОБА_7 є суб`єктом застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вчинив злочин з необережності, який не відноситься до тяжких злочинів, на момент вчинення злочину мав на утриманні неповнолітню дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав. Просить змінити вирок суду першої інстанції та на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.4 ст.403 КПК України внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

15.01.2019 року в.о. прокурора Херсонської області ОСОБА_10 поза межами строків на апеляційне оскарження вніс зміни до апеляційної скарги, в якій порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_7 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при ухваленні вироку, та просить призначити новий розгляду у суді першої інстанції, чим погіршує становище обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.403 КПК України, внесені прокурор до апеляційної скарги зміни за межами строків на апеляційне оскарження, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, не можуть бути предметом апеляційного розгляду.

Від представника потерпілої - захисника ОСОБА_11 , законного представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_12 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду без їх участі. Просять вирок залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційних вимог прокурора, у дебатах прокурор залишилася на своїй попередній позиції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 286 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.349, ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Що ж доводів прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання та необхідність застосування до ОСОБА_13 Закону України «Про амністію у 2016 році», то колегія суддів вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії до осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили, суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Зазначений вимог закону під час апеляційного розгляду при вирішенні питання про застосування амністій прокурор дотримано не було.

Як убачається з матеріалів провадження, під час розгляду провадження у суді першої інстанції як обвинувачений, так і прокурор не ініціювали питання про застосування амністії до обвинуваченого, а тому суд за власною ініціативою без згоди ОСОБА_13 не мав права вирішувати питання про застосування амністії щодо нього.

У зв`язку з чим, доводи прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання та застосування амністії є необґрунтованими.

Прокурор до своєї апеляційної скарги не надав заяву про згоду обвинуваченого ОСОБА_13 на застосування амністії щодо нього, який мешкає на тимчасово окупованій території АР Крим у м. Феодосія, а також довідку відповідного органу на підтвердження того, що він не позбавлений батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини.

Отже, на час апеляційного розгляду прокурором не надано доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_13 дав свою згоду на застосування амністії щодо нього, а тому підстави для застосування амністії щодо нього відсутні.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії до осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили, суд має право вирішити за клопотанням самої особи.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на доводи прокурора та заявлені ним вимоги, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2