Провадження № 1-кп/243/110/2019
Справа №243/6736/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в режимі відео конференції клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання, у якому вона просила продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого, спливає 17.02.2019 року, та знаходячись на волі, обвинувачений може ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання, просили розглянути його та винести рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, дійшов до наступного висновку.

Зі змісту положень ч. 3, 4 ст. 199 КПК України вбачається, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи "Тейс проти Румунії", "Чанєв проти України").

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

З огляду на викладене з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, а також виконання процесуальних рішень у справі, суд вважає, доцільним продовжити строк тримання під вартою, оскільки кримінальне провадження не розглянуто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ОСОБА_4 не працює, а тому знаходячись на волі, може перешкоджати судовому розгляду по кримінальному провадженню, встановлення істини, уникати прибуття до суду, впливати на свідків, потерпілих, які є малолітніми особами, що може привести до негативних наслідків як для психічного стану малолітніх осіб, так і може вплинути на об`єктивність судового розгляду або продовжити вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб, тобто до 13.04.2019 року.

Враховуючи, що клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з огляду на викладене клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на особисте зобов`язання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 197, 314, 331, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125 КК України строком на 60 діб в Бахмутській УВП № 6 Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала, щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, втрачає чинності через 60 днів, тобто діє до 13 квітня 2019 року.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1