В И Р О К
іменем України

04 грудня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001058 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в д. Соломатівка Дросковського району Орловської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає як внутрішньо переміщена особа в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

15 жовтня 2017 року близько 20:00 години в м. Змієві Харківської області ОСОБА_5 за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 вживав спиртні напої, після чого у нього з дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка, під час якої у нього виник умисел на спричинення дружині тілесного ушкодження.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 умисно завдав одного удару ножем в область передньої плевральної порожнини зліва ОСОБА_4 , чим спричинив їй тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, що ускладнилося у своїй течії розвитком лівостороннього пневмоторакса.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що є злочином, передбаченим частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав і показав про зазначені вище обставини, за яких він 15.10.2017 у вечірній час, будучи в стані алкогольного сп`яніння, намагався отруїтися горілкою. З цього приводу у нього виникла сварка з дружиною ОСОБА_4 , яка з метою перешкодити отруєнню викликала швидку допомогу. Під час сварки він наніс дружині один удар ножем в грудну клітину. У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що через складні життєві умови, пов`язані з вимушеним переселенням з Донбаса, її чоловік ОСОБА_5 зловживав алкогольними напоями, а 15 жовтня 2017 року повідомив, що отруївся. У відповідь на це вона мала намір викликати швидку, але чоловік заборонив це робити та наніс їй один удар кухонним ножем в грудну клітину. Після цього вона вибігла на вулицю та викликала швидку.

На даний час вона простила свого чоловіка, з яким прожила разом майже п`ятдесят років. Більше року після цієї події вони прожили разом в одній квартирі, будь-якої загрози з його боку не було. На даний час її чоловік дуже хворіє, переніс декілька операцій, потребує постійного догляду та лікування. У зв`язку з його віком та поганим станом здоров`я просила не призначати покарання, пов`язане з реальним відбуванням позбавлення волі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 в цілому узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Даними протоколу огляду місця події від 15.10.2017 з фототаблицями підтверджується обстановка квартири АДРЕСА_3 , де відбулася сварка між обвинуваченим та потерпілою. Під час огляду були виявлені та вилучені змиви бурого кольору в приміщенні кухні, та в приміщенні під`їзду вказаного будинку, також вилучено кухонний ніж який містив на собі сліди бурого кольору (а. п. 41-44).

В подальшому вилучені 15.10.2017 в ході огляду місця події: кухонний ніж, три змиви із речовиною бурого кольору та зразок ватного тампона - визнанні речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Зміївського ВП ГУНП в Харківської області згідно квитанції №202 (а. п. 75, 76).

Відповідно до висновків судово-медичної імунологічної експертизи №789-Ис/17 від 01.11.2017 та судово-медичної імунологічної експертизи №788-Ис/17 від 01.11.2017, на фрагментах вати зі змивами, вилученим під час огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_4 не виключається (а. п. 51-53, 56-58).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №1262-Ц/17 від 21.11.2017 кухонного ножа вилученого 15.10.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено: на клинку знайдені сліди крові людини, в яких має місце змішання крові, яка може походити від ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; на рукояті знайдені сліди крові, що можуть походити від ОСОБА_5 (а. п. 64-69).

Висновком судово-медичної експертизи №198-Зм/17 від 23.11.2017 року підтверджується, що у потерпілої ОСОБА_4 мали місце: проникаюче сліпе колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, що ускладнилося у своїй течії розвитком лівобічного пневмотораксу.

Вказане вище тілесне ушкодження утворилося від одноразової дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості, індивідуальні особливості якого своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, в результаті завдання удару ножем, з місцем додатка сили в ліву половину грудної клітки в проекцію 7-го міжреберного простору по середньо-пахвовій лінії, по напряму спереду назад і справа наліво, та могло бути отримано в строк і за обставин, зазначених вище.

По ступеню тяжкості це ушкодження кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Унеможливлено спричинення вищезгаданого проникаючого колото-різаного поранення самою потерпілою ОСОБА_4 в результаті самоспричинення, що не характерно для цього виду травми (а. п. 47-48).

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винним в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, і його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином проти здоров`я особи;
- конкретні обставини злочину, а саме вчинення його під час побутової сварки між подружжям, що виникла на ґрунті спроби обвинуваченого вчинити суїцид, а після завдання удару ножем дружині вказаним ножем він спричинив собі тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №197-Зм/17 (а. п. 95, 96);
- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття обвинуваченого, відсутність у потерпілої ОСОБА_4 будь-яких претензій до обвинуваченого та її прохання не призначати йому покарання, пов`язане з реальним відбуванням позбавлення волі;
- обставини, що обтяжують покарання відповідно до пунктів 6, 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якими визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- особу винного, який раніше не судимий (а. п. 90), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 92), є внутрішньо переміщеною особою (а. п. 91), одружений, пенсіонер (а. п. 77-89), відповідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №768 від 30.10.2017 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє; за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. п. 72-74), має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується відомостями виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виданої Зміївською ЦРЛ 24.09.2018 (а. п. 137);
- позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка просила не призначати реальне покарання у виді позбавлення волі, а також позицію прокурора ОСОБА_3 щодо можливості призначення покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, його конкретних обставин, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, позиції сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.
Крім того, при призначенні ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинений ним злочин є тяжким, однак раніше будь-яких злочинів він не вчиняв, щиро розкаявся, є пенсіонером, має похилий вік та незадовільний стан здоров`я, з урахуванням позиції потерпілої та державного обвинувача, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від покарання з випробуванням відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.
Долю речових доказів (ножа, трьох змивів із речовиною бурого кольору та зразок ватного тампона, які були вилучені під час огляду місця події) належить вирішити відповідно до частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор ОСОБА_3 не підтримала в суді цивільний позов про відшкодування державі витрат на лікування потерпілої, оскільки ОСОБА_5 відшкодував ці витрати добровільно, що підтверджується квитанцією, копія якої залучена до матеріалів провадження (а. п. 97), у зв`язку з чим цивільний позов прокурора належить залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винним у злочині, передбаченому частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов прокурора - залишити без розгляду.

Речові докази: кухонний ніж, три змиви із речовиною бурого кольору, зразок ватного тампона, які були вилучені під час огляду місця події та зберігаються в камері зберігання речових доказів Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1