Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9886/18
У Х В А Л А

28 листопада 2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника колонії ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплина Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35

У С Т А Н О В И В:

Із Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» надійшло подання начальника установи про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 , мотивоване тим, що станом на 17 серпня 2018 р. відбута частина покарання становить 2 роки 4 місяці 18 днів, зарекомендував себе позитивно, відношення до праці добре, має 4 заохочення, стягнень не має. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Був розглянутий на комісії установи 16.08.2018 року за наслідками якої було прийнято рішення, про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення.

Суд вислухавши представника колонії, який підтримав клопотання, засудженого, захисника, які просять клопотання задовольнити, прокурора, який вважає клопотання підлягає задоволенню, дослідивши документи надані із БВК № 35 стосовно засудженого, вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

У характеристиці, наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_4 від 16.08.2018 р. останній покарання відбуває за вироком Баришівського районного суду Київської області від 5.10.2016 р. за ст. 185 ч.2,70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Покарання відбуває з 18.07.2016 р.. Відбуваючи покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» з 1.12.2016 р. зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. Після лікування у Бучанській виправній колонії відбуває покарання у БВК № 35 з 15.06.2017 р. характеризується позитивно., стягнень не має, має 4 заохочення. Працевлаштований на дільниці пошиву мішків під цукор, наказ № 15 від 1.09.2017 р., відношення до праці добре. Підтримує рівні відносини з іншими засудженими. Реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних відносин з іншими засудженими. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує вимоги персоналу установи. Вину у скоєному злочині визнав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 1998-2016 р. р. 7 (сім) разів засуджувався за умисні злочини:

Так, вироком від 24.03.1998 р. Красноперекопським районним судом АР Крим він був засуджений за ст. 101 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 06.09.1999 року згідно ст. 5 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року.

Однак через не тривалий час ОСОБА_4 знову вчинив умисний злочин, за що був засуджений 24.06.2004 року Первомайським районним судом АР Крим за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на 2 роки.

Однак через не тривалий час ОСОБА_4 знову вчинив умисний злочин, за що був засуджений 21.12.2005 року Красноперекопським районним судом АР Крим за ст. 162 ч. 1 КК України до штрафу 850 грн.

Однак через не тривалий час ОСОБА_4 знову вчинив умисний злочин, за що був засуджений 03.09.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на 3 роки.

Суд проявляючи до нього гуманізм, застосував до нього ст. 75 КК України, однак 10.09.2008 року випробування скасовано ОСОБА_4 направлений в місця позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 09.09.2011 року по відбуттю строку покарання.

Однак через не тривалий час ОСОБА_4 знову вчинив умисний злочин, за що був засуджений 23.07.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 12.02.2015 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 14 днів - ст. 81 КК України.

Суд знову проявляючи до нього гуманізм, застосував до нього ст. 81 КК України, звільнивши з місць позбавлення волі, однак він знову вчинив умисний злочин за який засуджений 18.07.2016 року Баришівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Не звільнявся.

У теперішній час засуджений 5.10.2016 року Баришівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

У судовому засіданні з`ясовано що ОСОБА_4 не підтримує із близькими стосунки через втрату з ними зв`язків. Має бажання проживати у племінника, але з племінником тривалий час не спілкувався. Куди має намір працевлаштуватися пояснити не зміг. Де та з ким точно проживати має намір після можливого звільнення, точно сказати не може.

Вищевказане дає підстави суду визнати, що кожного разу під час відбування покарання ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі покарання у виді позбавлення волі, відносно нього не повною мірою була досягнута мета покарання, передбачена ст. 50 КК України: запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Оскільки кожного разу, після засудження, звільнення за амністією, з іспитовим строком, умовно-достроково, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та знову вчиняв нові умисні злочини.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 у теперішній час не досягнута мета покарання запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3, ст. 539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно-дострового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області