Справа № 484/1581/17
Провадження: № 1-кп/484/12/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, який дітей не має, обіймає посаду поліцейського водія Арбузинського відділення Братського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілих ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:

20.06.2016р. о 04:00 годині ранку ОСОБА_4 , перебуваючи поза службою, сумісно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (далі особа-1), повернувся з відпочинку до свого місця проживання, а саме до будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись на вулиці перед під`їздом ОСОБА_4 побачив у квартирі АДРЕСА_3 , що розташована на 5-му поверсі вказаного будинку, увімкнене світло та почув розмову людей на кухні. На підставі помилкового відчуття відповідальності за дотриманням громадського порядку в будинку, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла громадян із застосуванням при цьому фізичного насильства.

Піднімаючись сходами на 5-й поверх до квартири АДРЕСА_4 , яку винаймав ОСОБА_11 за договором оренди у власниці ОСОБА_12 , та якою за усною домовленістю з ОСОБА_11 користувався ОСОБА_8 , ОСОБА_4 діючи сумісно з особою-1 з метою незаконного проникнення до житла, підійшли до вхідних дверей зазначеної квартири. Після цього, продовжуючи свої злочинні сумісні дії, ОСОБА_4 та особа-1 почали в них стукати. Після того, як двері квартири відчинив ОСОБА_7 , ОСОБА_4 діючи умисно сумісно з особою-1, усвідомлюючи, що він разом з останнім порушує недоторканість житла, прагнучи проникнути туди та застосувати фізичне насильство, протиправно та відкрито, без відповідного на те дозволу, проти волі осіб, які тимчасово отримали дозвіл на право користування зазначеним житлом, незаконно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, що виникли раптово, шляхом сумісного з особою-1 заподіяння численних ударів в голову ОСОБА_7 , який відчинив їм двері, проникли до коридору квартири АДРЕСА_4 .

Знаходячись в коридорі квартири, ОСОБА_4 , діючи сумісно з особою-1, в процесі порушення недоторканності житла, знову застосували насильство щодо ОСОБА_7 та умисно, заподіяли останньому сумісні численні удари ногами та руками в тулуб, голову та обличчя.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , діючи сумісно з особою-1, усвідомлюючи, що він порушив недоторканість житла, з метою застосування насильства, направився в іншу кімнату вказаної квартири до дивану, на якому відпочивав ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_4 , діючи сумісно з особою-1, умисно нанесли ОСОБА_8 численні сумісні удари руками в обличчя та голову. Далі ОСОБА_4 діючи сумісно з особою-1, стягнули ОСОБА_8 з дивану на підлогу, де умисно заподіяли останньому численні сумісні удари руками та ногами в голову, обличчя, тулуб по кінцівках.

Після цього особа-1 силоміць привів ОСОБА_8 до кухні квартири, де ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, завдав ОСОБА_8 удар ногою в живіт та декілька ударів рукою в голову ззаду.

В результаті злочинних, умисних, сумісних протиправних дій ОСОБА_4 та особ-1 потерпілий ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці очей, в ділянці лоба зліва, на боковій поверхні грудної клітини справа, набряк м`яких тканин в ділянці спинки носа, садно в ділянці лопатки, а потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з крововиливами на повіках лівого ока, набряку спинки носа, крововиливів правого та лівого плеча, передній поверхні грудної клітини справа, набряку правої та лівої кисті, лівого колінного суглоба, садно в ділянці правого колінного суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.162 КК України як порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, вчинене із застосуванням фізичного насильства.

Обвинувачений у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, вказуючи, що в червні 2016р. на свято Трійці він разом з особою-1, ОСОБА_13 та іншими знайомими вночі, приблизно о 04:00год., під`їхали до будинку АДРЕСА_2 . У квартирі на п`ятому поверсі в під`їзді, де він проживає, на кухні горіло світло, були чутні крики. Вони всі разом піднялись на п`ятий поверх. Він з особою-1 та його дружиною підійшли до квартири АДРЕСА_3 , постукали у двері. Відчинив двері ОСОБА_7 , а потім до нього одразу підійшов ОСОБА_8 . Він з особою-1 зробили зауваження потерпілим щодо шуму в квартири. На що хтось з потерпілих запросив їх до квартири. Розмова велась нормальним тоном. Вони зайшли до квартири. У коридорі між ними та потерпілими розмова перейшла у сварку. Однак жодних тілесних ушкоджень ні він, ні особа-1 потерпілим він не завдав. Чи були у потерпілих тілесні ушкодження, він не звернув увагу. Вони пройшли до кухні. Крім потерпілих в квартирі також знаходились дві дівчини. Одна з яких пізніше вийшла з квартири. Хтось зателефонував господарці квартири, викликали поліцію. Всі вони на кухні стали черкати господарку. Він сидів на стільці біля виходу з кухні. Хто де знаходився він не пам`ятає. Час від часу до квартири заходила ОСОБА_13 . Приблизно через хвилин 30, або менше, підійшла господарка. Потім прибули працівники поліції. Він разом з особою-1 вийшли з квартири та спустились, а потім розійшлись. ОСОБА_13 писала заяву працівникам поліції. Цивільний позов, заявлений потерпілими, не визнав.

Під час дебатів він вказав, що він міг завдати легких тілесних ушкоджень під час сварки з потерпілими.

Захисник вказала, що потерпілі прийшли до квартири АДРЕСА_4 на декілька годин, отже зазначена квартира не є житлом, яким вони фактично володіли або користувались, оскільки таке користування передбачає постійне користування, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 24.03.2016р. у справі №5-299кс15. Зазначена квартира перебуває у власності ОСОБА_12 та її винаймав ОСОБА_11 , від яких заяви про вчинення злочину відсутні. Отже зазначена квартира не є предметом злочину, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України. Таким чином, дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України як умисне завдання легких тілесних ушкоджень потерпілим та кримінальне провадження має бути закрите у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки події мали місце 20.06.2016р. Цивільні позови, заявлені потерпілими є необґрунтованими, отже не підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи були досліджені докази, надані сторонами кримінального провадження, та допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та чоловіком останньої приїхали до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_13 вночі о 3 або 4 годині. Вони почули музику, яка доносилась з квартири на 5-му поверсі, де горіло світло. Вони разом підійшли до дверей квартири. Хтось з чоловіків постукав у двері. Відкрив двері чоловік. Попросили зробити музику тихіше. ОСОБА_7 запросив ОСОБА_4 та особу-1, для розмови. Вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_13 зайшли до квартири, де проживала остання. Вона була у кімнаті. ОСОБА_13 виходила з кімнати. Куди вона виходила, вона не може сказати.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він знає ОСОБА_4 давно та вони товаришують. На церковне свято, точної дати він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_4 та знайомими відпочивали разом. Вночі, вже після 00:00год, вони всі під`їхали до будинку, в якому проживає ОСОБА_4 . Вікно на п`ятому поверсі на квартирою обвинуваченого було трохи відкрите та було чути голосну музику. ОСОБА_4 , він, особа-1, ОСОБА_13 та ще дівчина, він не знає її прізвища, піднялись до квартири, де проживає особа-1 разом із дружиною. ОСОБА_4 та особа-1 підійшли до дверей квартири та постукали у двері. Двері відкрили двоє хлопців, один вище на зріст, інший нижче. У квартирі горіло світло. У під`їзді будинку також було світло. З квартири було чутно сміх двох дівчат. Між ОСОБА_4 та особою-1 з одного боку, та цими двома хлопцями з іншого, відбулась розмова. Розмовляли голосно. Він чув, як хлопці запросили ОСОБА_4 та особу-1, до квартири для розмови. ОСОБА_4 та особа-1, зайшли до квартири. Він, ОСОБА_16 та дівчина, зайшли до квартири ОСОБА_13 . Остання час від часу виходила з квартири. Потім прийшла власниця квартири. Приїхали працівники поліції. Він зібрався та пішов додому.

ОСОБА_13 , яка була також допитана як свідок, пояснила, що 20.06.2016р. вона, разом з чоловіком, обвинуваченим та друзями приїхали вночі до дому. У квартирі на п`ятому поверсі горіло світло, грала музика, були чутні голоси. Вони піднялись сходами. ОСОБА_4 та її чоловік постукали у двері квартири, звідки було чути шум. Двері відкрив хлопець, який запросив їх до квартири для розмови. У квартирі було двоє хлопців та дві дівчини. Між обвинуваченим, її чоловіком та цими двома хлопцями зав`язався словесний конфлікт, хлопці поштовхались за плечі. Щоб хтось був побитий, вона не бачила. Пізніше викликали господарку квартири, з якою у неї виник конфлікт, та працівників поліції. Вона то заходила до цієї квартири, то виходила. Інші знайомі зайшли до її квартири.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що у 2016році з березня по грудень вона проживала у квартирі АДРЕСА_5 на 4-му поверсі. Над її квартирою зверху знаходиться квартира, в якій мінялись жильці. Там проходили п`янки, часто гучно грала музика. На свято ОСОБА_18 вона була вдома. Близько 23:00год вона лягла спати. Прокинулась вона вночі в період часу з 03:00год до 04:00год від голосів у під`їзді, підійшла до вхідних дверей та почула фрази «хто здає», «номер власниці», «заходьте». Так як вона то підходила до дверей та відходила від них, повністю розмову вона не чула. Ці голоси не були дуже гучними. Більше ніяких звуків вона не чула. Жіночого голосу вона також не чула. Вона пояснила, що у квартирі, де вона проживала, двоє вхідних дверей. Зазвичай були закриті дві двері. Вона не пам`ятає, тієї ночі закриті були дві двері чи одна.

Суд критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , оскільки вони товаришують з обвинуваченим та своїми свідченнями вони можуть допомагати обвинуваченому уникнути покарання.

Крім того, пояснення обвинувачених та вказаних вище свідків повністю спростовуються поясненнями потерпілих, свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 та письмовими доказами у справі.

Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він постійно проживає в м. Чорноморську Одеської області, його мати проживає у м.Первомайську. 20.06.2016р. близько 00:00год. він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_19 прийшов до квартири по АДРЕСА_2 , номер будинку та квартири він не пам`ятає. Цю квартиру винаймав для проживання брат ОСОБА_8 ОСОБА_11 , який віддав ОСОБА_8 ключ від квартири. ОСОБА_8 ліг спати у кімнаті, він та ОСОБА_19 сиділи на кухні та пили пиво. Вночі, може о 04:00год, він почув сильний стук у двері. Він підійшов до вхідних дверей, відчинив їх та в цей час одразу відчув удари в голову. Він почув фразу «відкривай двері» та нецензурну лексику, однак відповісти не встиг. Дозволу увійти у квартиру ніхто не питав. Оскільки у нього до цього була травма носу, він закрив обличчя руками. Від ударів присів, обпершись на стіну у коридорі. У квартиру зайшли троє ОСОБА_4 , особа-1 та ОСОБА_13 . Коли він знаходився у коридорі, то йому наносили удари руками та ногами дві особи: обвинувачений та особа-1.

Потім обвинувачений та особа-1 зайшли до кімнати, де спав ОСОБА_8 . З коридору йому було видно частину кімнати та частину ліжка, на якому спав ОСОБА_8 . Особа-1 ударив ОСОБА_8 у живіт кулаком. Він бачив, як обвинувачений та особа-1 стягнули ОСОБА_8 на підлогу та стали наносити йому удари ногами. Чи обвинувачений, чи особа-1, він точно не може сказати, почав ходити по квартирі та відкривати двері шафи. Він запитав, що вони роблять. Після цього обвинувачений та особа-1, повернулись до нього у коридор. Він знову закрив обличчя руками. В цей час відчув удари кулаками у голову та плечах. Коли удари припинились ОСОБА_19 допомогла йому дійти до кухні, де він сів за стіл. Через деякий час на кухню зайшов ОСОБА_4 . На кухні обвинувачений наніс йому один удар кулаком у голову. Особа-1 кинув у нього попільничку. ОСОБА_4 присів на стіл. Особа-1 то заходив на кухню, то виходив з неї. ОСОБА_8 зайшов до кухні, намагаючись знайти телефон, щоб викликати поліцію. Особа-1 телефон ОСОБА_8 кинув на підлогу. Коли ОСОБА_8 присів зібрати телефон, ОСОБА_4 наніс йому удар ногою по тулубу. Хто телефонував власниці квартири він не пам`ятає. Через деякий час прийшла власниці квартири. Між нею та ОСОБА_13 почалась сварка, під час якої остання почала наносити удари. ОСОБА_8 близько 06:00год викликав працівників поліції. Весь цей час ОСОБА_4 та особа-1 принижували їх, погрожували їм, казали, що підкинуть їм наркотики. Весь цей час ОСОБА_13 перебувала у квартирі. При цьому ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_4 як на особу, що наносила йому удари, оскільки він впізнав його за обличчям. Просив призначити обвинуваченому суворе покарання. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 19.06.2016р. було свято Трійці. 20.06.2016р. близько 00:00год ночі він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_21 прийшли до квартири за адресою.: АДРЕСА_6 . Ключі від квартири дав його брат ОСОБА_11 , який винаймав цю квартиру для проживання. Приблизно о 01:00 год. або 02:00 год. він зняв одяг та ліг спати у кімнаті. О 03:00 або 04:00год він проснувся від ударів. Над ним стояли ОСОБА_4 та особа-1, які наносили йому удари по тулубу. Він закрив обличчі руками. Хто скільки наніс ударів не може сказати. Удари наносили долонями. Взявши його за праву руку та ногу, вказані особи скинули його з ліжка на підлогу та продовжили наносити удари ногами. Вони нанесли більше 10 ударів. Удари приходились по тулубу, руках, якими він закрив обличчя, затилок. Хтось з них відкривав дверці шаф. ОСОБА_4 сказав, що він з поліції, та показав документ, схожий на посвідчення. Пізніше особа-1, вивій його на кухню, де знаходились ОСОБА_19 та ОСОБА_7 . Останній був побитий. Весь цей час ОСОБА_4 та особа-1, принижували їх, питали, де наркотики. ОСОБА_13 , бігала по квартирі. Він попросив телефон, щоб викликати працівників поліції. ОСОБА_4 кинув телефон у нього. Телефон впав на підлогу. Коли він нахилився за телефоном, ОСОБА_4 наніс йому удар ногою знизу по тулубу. У квартирі не було ні телевізора, ні магнітофона. Хто викликав власницю квартири телефоном, він не пам`ятає. Коли прийшла власниця, ОСОБА_13 , накинулась на неї. За вікном вже світало, було приблизно 6 або 7 година ранку. Як наносили удари ОСОБА_7 він не бачив. 20.06.2016р. він та ОСОБА_7 хотіли звернутись до прокуратури із заявою на дії ОСОБА_4 та особи-1, однак знайомі їм порадили звернути пізніше, оскільки 20.06.2016р. був вихідний день. Він працює за договорами підряду. У нього була здача об`єкта. Однак через отримані тілесні ушкодження він не міг здати об`єкт у строк. Отже його репутація була погіршена та він втратив роботу. 25.06.2016р. у нього були призначене хрещення сина, яке відклалось через його побиття. З цього приводу у нього зіпсувались відносини з цивільною дружиною. Цивільний позов він підтримав у повному обсязі та просив призначити обвинуваченому суворе покарання.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що влітку 2016р., на свято Трійці, вона разом із потерпілими приблизно о 01:00год приїхали на таксі до будинку по АДРЕСА_2 та піднялись у квартиру на 5 поверсі. Номер будинку та квартири вона не пам`ятає. Вона знала, що цю квартиру знімає брат ОСОБА_8 . Вдень ОСОБА_8 просив у брата дозволу в ній переночувати та він дозволив. Зайшовши до квартири вони сіли на кухні, пили пиво. Через деякий час ОСОБА_8 пішов у кімнату спати, а вона та ОСОБА_7 залишились на кухні. Коли у них закінчились цигарки, вона зателефонувала знайомій ОСОБА_22 ( ОСОБА_20 ), та вона погодилась їх привезти. Вона приїхала через 10-15 хвилин та пройшла на кухню. Приблизно через 5 хвилин вони почули гуркіт у вхідні двері. Стук був дуже сильний. ОСОБА_7 направився у коридор, щоб відкрити двері. Вона пройшла за ним та залишилась на порозі кухні. Лише він повернув ключ у замку, відчинились двері, до квартири зайшли двоє ОСОБА_4 та інший хлопець, які одразу почали наносити удари ОСОБА_7 , який присів та закрив обличчя руками. Били руками та ногами приблизно 1-2 хвилини. В цей час вона забігла до кухні. Після цього обвинувачений та особа зайшли до кімнати, де спав ОСОБА_8 , вона почула глухий удар об підлогу та зрозуміла, що ОСОБА_8 стягнули з ліжка. Також вона чула звуки ударів. З кухні кімнату, де спав ОСОБА_8 вона не бачила, але ОСОБА_7 з коридору міг бачити, що робиться у кімнаті. ОСОБА_7 запитав, що вони роблять. ОСОБА_4 повернувся до нього у коридор та почав знову його бити, а потім повернувся до кімнати, де був ОСОБА_8 . Вона допомогла ОСОБА_23 дійти до кухні. Потім до кухні зайшли ОСОБА_4 та особа-1, який дав їй ляпас по лиці. Зайшла дівчина, яка сказала, щоб дівчат не чіпали. ОСОБА_20 в цей час знаходилась на кухні. Через деякий час, коли вона сказати не може, ОСОБА_20 схопила сумку та втекла з квартири. ОСОБА_4 привів на кухню ОСОБА_8 . У ОСОБА_7 були розбиті губи, ніс, на обличчі була кров, кров також була на футболці. У ОСОБА_8 були опухлі губи, пальці рук. ОСОБА_4 погрожував ним, казав, що зараз у них він знайде наркотичні засоби. Побиття та образи продовжувались до 4 годин ранку. ОСОБА_8 вимагав зателефонувати господарці квартири. Хвилин через 40 прийшла власниця квартири. Між нею з одного боку та ОСОБА_4 та особою-1 - з іншого почалась сварка. Повернулась дівчина, яка почала бити власницю, порвала її сукню. Зателефонували у поліцію. Коли приїхали працівники поліції, вони за руку привітались з ОСОБА_4 та особою-1, тому вона зрозуміла, що вони один одного знають. Працівники поліції просили влагодити конфлікт мирно, однак ОСОБА_8 не погодився. Разом з потерпілими вони покинули квартиру. Працівники поліції викликали для них таксі та сказали, що їм необхідно звертатись до прокуратури. На таксі потерпілі підвели її до дому та уїхали. У понеділок чи вівторок вони попросили її піти з ними та дати пояснення.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що влітку, коли саме вона не пам`ятає, в приблизно о 04:00год до неї зателефонувала її знайома ОСОБА_19 , яка просила привезти їй цигарки. Вона піднялась до квартири. Двері їй відкрила ОСОБА_19 . Зайшовши у квартиру вона пройшла на кухню. Музика включена не була. Так знаходився ОСОБА_7 . Потім роздався стук у двері. ОСОБА_7 відкрив двері. Одразу зайшли ОСОБА_4 та особа-1, які почали бити ОСОБА_7 . Щоб щось з них щось казав, вона не чула. У ОСОБА_7 після ударів вона бачила кров на обличчі. Після цього ОСОБА_4 та особа-1 пройшли на кухню. ОСОБА_4 когось побачив з вікна кухні, та вибіг з квартири. Вона вийшла за ним, викликала машину таксі та уїхала. У квартирі вона перебувала близько 10 хвилин. Того ж дня приблизно о 10:00год до магазину, де вона працює, прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , придбали каву. Вони виглядали погано, обличчя припухлі.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_6 , яку здає в оренду. З ОСОБА_11 вона уклала договір найму квартири на 6 місяців для проживання та передала йому ключі від квартири. Також вона дозволила приходити до квартири рідним ОСОБА_24 . 20.06.2016р. приблизно о 05:00год. її розбудив дзвінок на мобільний телефон. Дзвонив ОСОБА_4 , який повідомив, що це поліція. Голос у нього був веселий. Вказав, що скаржиться сусіди з третього поверху та щоб вона прийшли до квартири. Вона одягнулась та через хвилин 15 прийшла до квартири. У квартирі в коридорі знаходився особа-1, який є чоловіком ОСОБА_25 , що проживає по-сусідству, на кухні - ОСОБА_4 , потерпілі, які були побиті, залякані та мовчали, та ОСОБА_19 . ОСОБА_25 почала її ображати та нанесла їй удар у голову. Особа-1 приніс кусок пластикової пляшки, став говорити про наркотики, насміхались з неї. З коридору видно частину кімнати, де стяло ліжко. Пізніше прийшли працівники поліції, з якими ОСОБА_4 привітався. Пізніше вона у ОСОБА_7 забрала ключ від квартири. Коли всі розійшлись, закрила квартиру та пішла до дому.

Пояснення надані потерпілими також повністю підтверджуються протоколами проведення слідчих експериментів від 21.03.3017р. за їх участі. Так ОСОБА_7 вказав, що 20.06.2016р. приблизно о 04:00год., перебуваючи у квартирі, яку знімав брат ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_26 він почув сильний стук у двері. Відчинивши двері він отримав удари у голову від двох чоловіків, перший з яких в ліву частину голови. Коли у коридорі квартири він присів та прикрив голову руками, ці чоловіки стали наносити йому удари по тулубу. Після цього чоловіки направились до кімнати, де спав ОСОБА_8 , та стали йому наносити удари. Стягнувши ОСОБА_8 з ліжка, один з чоловіки продовжував бити його, інший повернувся до нього та став наносити удари йому. Чоловіки виражались на їх адресу нецензурною лайкою. Весь цей час на кухні знаходилась ОСОБА_19 . Потерпілий ОСОБА_8 вказав, що в ніч на 20.06.2016р. він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_26 прийшли до квартири, яку знімав його брат ОСОБА_11 . Через деякий час він ліг спати. Прокинувся він раптово від ударів в голову та побачив обвинуваченого та особу-1, які стягнули його з дивану та продовжили наносити удари ногами. На кухні він побачив ОСОБА_7 , який був побитий.

Із заяви від 21.06.2016р. вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернули із зазначеною заявою до керівника Первомайської місцевої прокуратури, в якій вказали що вночі 20.06.2016р. вони перебували у квартири АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_19 . При цьому ОСОБА_8 приблизно о 03:00год ночі пішов спати. Приблизно о 04:00год постукали у двері. ОСОБА_7 відкрив двері та двоє невідомих йому осіб почали без розмов наносити йому удари, він яких він впав у коридор. Після чого ці особи пройшли до кімнати, де спав ОСОБА_8 та стали бити його. Після чого ці особи викликали господарку квартири. За час, коли господарка квартири добиралась до них, вказані особи ще нанесли їм декілька ударів, принижували їх. Зі слів господарки квартири ці особи є її сусідами та працівниками поліції. Пізніше приїхали працівники поліції, які нічого не зробили та порадили ним звернутись до прокуратури.

21.06.2016р. о 12:37год. внесені до ЄРДР відомості за повідомленням ОСОБА_7 за №0000065 за ч.2 ст. 162 КК України.

З повідомлення Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області вбачається, що 20.06.2016р. о 05:00год. до чергової частини надійшло повідомлення по лінії «102» від ОСОБА_8 про те, що за адресою: АДРЕСА_6 відбувався конфлікт. На місце події направлена СОГ в складі старшого інспектора сектору кримінального розшуку капітана поліції ОСОБА_27 , слідчого ст.. лейтенанта поліції ОСОБА_28 та дільничного інспектора молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_29 . Згодом матеріали по вказаному фату були списано.

Таким чином, пояснення потерпілих та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 є логічними та послідовними, узгоджені між собою та із вказаними вище письмовими доказами у справі.

Крім того, пояснення потерпілих підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що влітку 2016р. він наймав квартиру за адресою: АДРЕСА_6 на 6 місяців. 19-20 червня 2016р. його брат ОСОБА_8 попросив у нього ключі від квартири, щоб відпочити, та вказав що з ним буде ОСОБА_7 . Він дав ключі, оскільки власниця квартири дозволяла, що б у квартирі залишались його рідні.

Свідок ОСОБА_30 підтвердила суду, що ОСОБА_12 здає квартиру на 5-му поверсі будинку АДРЕСА_2 на різний час. Мешканці були різні: сімейні, шумні.

Свідок ОСОБА_31 пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_7 та його квартира знаходиться на одному поверсі з квартирою АДРЕСА_3 . 20.06.2016р. він чув шум, голоси більше двох осіб. Його дружина ОСОБА_32 пояснила, що тієї ночі вона спала з дитиною у кімнаті, двері були зачинені, отже шуму вона не чула.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що він працює дільничним інспектором в Первомайському ВП ГУНП в Миколаївській області. ОСОБА_4 він знає, вони колись працювали разом у одному відділі. Влітку 2016р. він у складі оперативної групи разом із ОСОБА_28 та ОСОБА_27 виїхав до будинку АДРЕСА_2 , оскільки до чергової частини надійшла заява про порушення тиші у сусідній квартирі. Вони піднялись на 5-й поверх. Він зайшов у квартиру та зупинився в коридорі на відстані 1-1.5 м від вхідних дверей. У квартирі знаходились двоє чоловіків та дівчина. Тілесних ушкоджень у них він не помітив. Будь-яких заяв чи скарг від них не поступало.

Свідок ОСОБА_28 пояснив суду, що він працює слідчим у Первомайському ВП ГУНП в Миколаївській області. Влітку 2016р. на заяву ОСОБА_33 він у складі оперативної групи разом із ОСОБА_29 та ОСОБА_27 виїхали до будинку по АДРЕСА_2 . Номер будинку він не пам`ятає. Він піднявся до кварти ОСОБА_13 та відібрав у неї пояснення. У квартирі крім неї та дитини нікого більше не було. Потім він підійшов до квартири, на жильців якої скаржилась ОСОБА_13 , та зайшов до коридору. У квартирі був запах алкоголю, у одній із кімнат розкидані предмети одягу. В кімнаті знаходились точно жінка та один чоловік. Чи був інший чоловік він не пам`ятає. Тілесних ушкоджень він не бачив.

Однак, суд також критично відноситься до вказаних пояснень працівників поліції, оскільки обвинувачений є діючим працівником поліції та до 2015р. проходив службу у Первомайському відділі поліції разом із свідками.

Крім того, ОСОБА_27 який був допитаний як свідок, вказав суду, що біля під`їзду, коли він та потерпілі вийшли з будинку, у одного з потерпілих він помітив почервоніння щоки. Потерпілі вказали, що у них є певні претензії, але вони будуть звертатись до прокуратури. Пояснення вони не давали. Протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Відповідно до висновку експерта №38-к у ОСОБА_8 в наданих медичних документах зафіксовані наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку легкого ступеню, крововиливи на повіках очей, набряк спинки носу, крововиливи правого та лівого плеча, на передній поверхні грудної клітини справа; садно в ділянці правого колінного суглобу; набряки кистей рук, лівого колінного суглобу. За ступенем тяжкості забій головного мозку легкого ступеню, крововиливи на повіках очей, набряк спинки носу, які виникли вірогідно, від однієї ударної події, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, оскільки одужання після цих травм, за умови звичайної їх течії, настає у період від 7 діб до 21 доби. Інші вищевказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У ОСОБА_7 в наданій медичній документації зафіксовані наступні тілесні ушкодження: крововиливи в ділянці очей, лоба зліва, на правій боковій поверхні грудної клітини; садно ділянці лопаточної області; набряк м`яких тканин в ділянці спинки носа. Ці тілесні ушкодження відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, т.я. одужання після таких травм настає протягом 6 діб

Ушкодження у ОСОБА_8 і ОСОБА_7 розташовані на різних поверхнях їх тіл, що свідчить про те, що вони виникли від дії сил з різних сторін, або положення їх тіл під час нанесення тілесних ушкоджень змінювалося. При падіння з дивану у ОСОБА_8 могли виникнути тільки тілесні ушкодження, які розташовані на виступаючих поверхнях тіла кистях рук, колінних суглобах, але не могли виникнути у ділянках повік, на грудній клітині, на плечах.

Захисник вказала, що зазначений висновок є недопустимими доказом, оскільки зроблений не на підставі медичних документів (історії хвороби, амбулаторної картки). В такому випадку експерти були зобов`язані утриматись від визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.95р. судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості (п.4.1.). В необхідних випадках судово-медичний експерт може використовувати відомості досліджень, що проводяться із залученням відповідних спеціалістів, не обстежуючи потерпілого особисто. У цих випадках у висновках експерта (акті) зазначається: де, коли і ким досліджувався потерпілий, які відомості при цьому встановлені і яких висновків дійшов спеціаліст. Підсумки складаються експертом з урахуванням вказаних результатів, що викладені письмово (п.4.5.).

Експерт ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснила, що експертиза була проведена з врахуванням опису тілесних ушкоджень, які були отримані потерпілими, та які вказані у попередніх висновках експертів. Сумнівів зазначені описи не викликали та цього було достатньої для складання висновку, тому будь-які додаткові документи не витребовувались.

Викладене свідчить, що висновок складений відповідно до вимог законодавства, отже є належним та допустимим доказом.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 162 КК України, а саме як порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, вчинене із застосуванням фізичного насильства.

Верховний Суд України у постанові від 24.03.2016р. у справі №5-299кс15 вказав, що встановлення законності чи незаконності фактичного володіння особи житлом чи іншим володінням знаходиться поза межами диспозиції статті 162 КК.

Для визначення предмету цього злочину має значення лише встановлення, чи відноситься він до переліку матеріальних об`єктів, зазначених у статті 233 КПК, та чи підпадає цей об`єкт під ознаки фактичного володіння ним особи як житлом чи «іншим володінням», тобто чи проживала ця особа у будинку, утримувала земельну ділянку та фактично користувалася ними, не зважаючи на спірність реалізації цих повноважень. Наявність спору щодо зазначених об`єктів не виключає фактичного володіння та користування ними. Крім того, суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом, тобто особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання. При цьому умисел винної особи спрямований на незаконне проникнення до житла чи іншого об`єкту («іншого володіння»), яким фактично володіє потерпілий, що усвідомлюється винним, однак не потребує встановлення обізнаності останнього в підставах володіння потерпілим зазначеним майном (законності чи незаконності такого володіння).

Відповідно до ч.2 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 пристосована для постійного або тимчасового проживання. Потерпілі, які з дозволу господарки квартири, в ній знаходились, тимчасово її використовували за призначенням, отже вони тимчасово володіли вказаною квартирою. Таким чином зазначена квартира є предметом злочину, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.
Проникнення у квартиру в нічний час без дозволу володільця і без законних підстав, є порушенням недоторканості житла, яке тягне настання відповідальності за ст. 162 КК.

Крім того, захисник вважала, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілим. Обвинувачений повністю погодився з позицією захисника. Таким чином, він визнав факт умисного нанесення ударів потерпілим.
Під фізичним насильством слід розуміти нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Викладене вище у своїй сукупності свідчить про те, що проникнення до квартири обвинуваченим відбувалось із застосуванням фізичного насильства, отже стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 162 КК України.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Потерпілі просили призначити обвинуваченому суворе покарання.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Враховуючи викладені обставини, думку потерпілих, висновок досудової доповіді щодо обвинуваченого, обставини вчинення злочину, ступінь його тяжкості, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, та дають підстави для висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Потерпілі заявили цивільні позови про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, яку кожний з них оцінив у 30 000грн.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, кожен має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, і не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Пунктом 1 частини 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується особою, які її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Суд вважає, що є безумовним, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень внаслідок будь-яких злочинних дій, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання, отже вважає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненою потерпілим даним кримінальним правопорушенням.
Враховуючи тяжкість спричинених потерпілим тілесних ушкоджень, настання негативних змін в їхньому здоров`ї та житті, а також те, що вони змушені були систематично з`являтися до правоохоронних органів та суду, відчували фізичні страждання в зв`язку з отриманими травмами, а також душевні страждання, враховуючи майнове становище обвинуваченого, який працює, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню в сумі по 15 000грн. на користь кожного з потерпілих.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у видіпозбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1