В И Р О К
Іменем України

20.02.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, інваліда II групи, учня Державного навчального закладу «Браїлівський професійний ліцей», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 05.01.2018,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

03.01.2018 близько 14 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Курилівці Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, зайшов на територію подвір`я домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , належного потерпілій ОСОБА_5 , де шляхом розбиття шибки вікна проник в будинок, що розташований на території даного подвір`я, звідки вчинив крадіжку телевізора марки «BRAVIS», модель LED - LH 2410 ВН, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3304/18-21 від 18.06.2018 року станом на момент вчинення крадіжки становила 2648 грн.
Заволодівши викраденим майном, обвинувачений ОСОБА_3 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2648 грн.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, так як він таємно викрав чуже майно (крадіжку), поєднану із проникненням в житло.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні цього злочину визнав повністю. Показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся. Щодо вартості викраденого не заперечував.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 03.01.2018 вона ходила в магазин про хліб та інші продукти харчування. Прийшовши додому та відчинивши вхідні двері, побачила відсутність в кімнаті телевізора. Панував безлад, в кімнаті було холодно, штори на вікні були зірвані, а шибка розбита. Потерпіла подзвонила в поліцію, яка приїхала наступного дня. Цивільний позов не подавала, шкоду їй відшкодовано добровільно частково в розмірі 3 тис. грн. та в подальшому має намір відшкодувати ще 2 тис. грн. добровільно. При призначенні покарання просила обвинуваченого суворо не карати та призначити останньому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.
Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, давав правдиві покази, чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та на обліку в наркокабінеті не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, являється інвалідом ІІ групи, частково відшкодував шкоду потерпілій. Потерпіла при визначені міри покарання просила не позбавляти волі обвинуваченого. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
Згідно висновку досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної 01.10.2018 ст. інспектором Жмеринського МРВ з питань пробації ОСОБА_6 та психологом Жмеринського МРВ з питань пробації ОСОБА_7 , виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства (без позбавлення, обмеження волі на певний строк або арешту) можливе.
За таких обставин суд вважає застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 вимоги ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази по справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, знявши з них арешт.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
За ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 286 ( двісті вісімдесят шість) грн.
Речові докази: телевізор марки «BRAVIS», модель LED - LH 2410 ВН серійний номер LED - LH 2410 ВН 78, 30.09.2013 року виготовлення, який знаходиться у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю ОСОБА_5 , знявши з нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2018.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1