Дата документу 01.04.2019 Справа № 314/1226/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1226/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/331/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 березня 2019 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)», раніше судимого останнього:

-03.11.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.296 КК України до штрафу у розмірі 8500 грн.;

-21.06.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнений 14.04.2014 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 28 днів;

-14.12.2015 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4-х років 1-го місяця позбавлення волі,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.391 КК України,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, відбуваючи згідно вироку суду покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)», 08.02.2019 року, з метою ухилення від виконання обов`язків засудженого, скоїв акт членоушкодження, за що був переведений до приміщення камерного типу строком на 1 місяць; після цього він, 28.02.2019 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, перебуваючи в ПКТ, категорично відмовився приступити до прибирання в камері.

За вказане діяння ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі, строк якого закінчується у серпні 2019 року, тобто повністю охоплює строк досудового розслідування. Режим відбуття покарання передбачає такі обмеження, які здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання процесуальних обов`язків. Крім того, слідчий суддя зазначив, що п.12 ст.537 КПК України передбачена можливість, в межах зазначеного строку покарання, тимчасового переведення засудженого з колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді. На підставі викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, як можуть бути підставами для обрання запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів. В обґрунтування скарги зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 утримується в установі позбавлення волі разом зі свідками вчиненого ним правопорушення, при цьому його ізолювати від них, відповідно до вимог чинного кримінально-виконавчого законодавства неможливо. Органом досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак слідчий суддя не надав оцінку наявності цих ризиків.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; захисника підозрюваного, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги та, оскільки висновки слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри не оспорюються в апеляційній скарзі, вони не перевіряються апеляційною інстанцією.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відмовляючи у задоволені клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що клопотання в частині наявності ризиків не обґрунтовано.

Так, констатуючи наявність ризиків, слідчий фактично нічим їх не обґрунтував, а лише посилався на те, що подальше перебування підозрюваного ОСОБА_7 в ДУ «Софіївська виправна колонія (№55)» разом зі свідками вчиненого ним правопорушення, при цьому ізолювати від них неможливо, не узгоджується із метою застосування запобіжного заходу, що визначена ст.177 КПК України, та вірно враховано слідчим суддею при винесені оскаржуваного рішення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, слідчим суддею зазначено, що п.12 ст.537 КПК України передбачено можливість, в межах зазначеного строку покарання, тимчасового переведення засудженого з колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

За матеріалами провадження, підозрюваний ОСОБА_7 наразі відбуває покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва у державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)» та, без обрання запобіжного заходу може бути етапований до слідчого ізолятора для проведення слідчих, процесуальних дій.

Слідчий суддя обґрунтовано послався на той факт, що строк призначеного покарання, за яким ОСОБА_7 відбуває в установі виконання покарань, закінчується у серпні 2019 року, тобто повністю охоплює строк досудового розслідування.

Вище наведені обставини у своїй сукупності засвідчують недоведеність ризиків щодо негативної процесуальної поведінки підозрюваного.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність підозри у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами даного провадження.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 березня 2019 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4