ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/586/19 Справа № 190/1684/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, згідно ст. 81 КК України,

В с т а н о в и л а:
цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого, засудженого:
- 19.01.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування до нього вимог ст. 81 КК України та звільнення умовно-достроково від призначеного покарання з місць позбавлення волі, оскільки поведінка засудженого за весь час відбування покарання не свідчить про його виправлення.

В апеляційній скарзі:

- засуджений просить ухвалу скасувати, та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вважає, що ухвалу суду є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що з перших днів відбування покарання він був працевлаштований на швейну дільницю, режим та розпорядок дня виконував. За період відбування покарання у нього було 2 стягнення, за які він шкодує, та вважає, що своєю працею та поведінкою довів своє виправлення.

Заслухавши суддюдоповідача, думки засудженого , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, щодо вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дослідивши обставини справи, прийшов до слідуючого.
19.01.2017р., ОСОБА_7 був засуджений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч.2ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислюється з моменту затримання в порядку виконання вироку з 28.04.2017р.. Вирок набрав законної сили 21.02.2017р..
З 06.06.2017 року ОСОБА_7 відбуває покарання в ПВК 122. Кінець строку відбування покарання 28.04.2019р., засуджений в період відбуття покарання отримав 2 заохочення ( подяки) 29.12.2017р., 01.10.2018р., за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 2 стягнення 23.02.2018 р. сувора догана (зберігання забороненого предмету), 01.03.2018р. 5 діб ДІЗ (блокував вхід співробітникам до відділення, чим перешкоджав виконанню службових обов`язків черговій зміні, підбурював засуджених до протиправних дій).
Згідно характеристик ОСОБА_7 характеризується задовільно, та незадовільно.
03.05.2018 року комісією ПВК-122 відмовлено в поданні матеріалів щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким як злісному порушнику режиму утримання, 06.09.2018 року комісією ПВК-122 відмовлено в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що за весь час відбуття покарання поведінка засудженого ОСОБА_7 не може слугувати беззаперечним підтвердженням його виправдання, оскільки є нестабільною.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, суперечать об`єктивним даним, оскільки ОСОБА_7 , за час відбування покарання характеризується не тільки зажовільно, але і як злісний порушник вимог режиму, має одне стягнення, яке не знято та не погашено.
Отже суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання останнього про його про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, колегія приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та довів своє виправлення.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обгрунтованою та законною.
Таким чином,апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення,- залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4