Справа № 598/2500/18
провадження № 1-кп/598/86/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Збаражі матеріали кримінального провадження №598/2500/18 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синява Збаразького району Тернопільської області, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого вантажником ПП ОСОБА_7 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,

за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:

В кінці жовтня 2018 року в обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки чужого майна із господарств жителів с. Синява Збаразького району Тернопільської області.

Реалізуючи злочинний умисел, в кінці жовтня 2018 року приблизно о 23 год. обвинувачений ОСОБА_6 прийшов до господарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи із корисливих мотивів та корисливої мети, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відгинання цвяхів через вікно, проник у приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав ручну бензинову косу, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 1338,38 гривень.

Продовжуючи злочинну діяльність, в кінці жовтня 2018 року приблизно о 01 год. 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 прийшов до господарства ОСОБА_8 , що по вулиці Б.Хмельницького с. Синява Збаразького району Тернопільської області, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи із корисливих мотивів та корисливої мети, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом збиття навісного замка, на який були замкнені вхідні двері, проник в приміщення комори, звідки таємно повторно викрав електродвигун вартістю 250 гривень, електродвигун вартістю 383,33 гривень та бурову коронку (насадку) до перфоратора вартістю 270 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 903,33 гривень.

Крім цього, в кінці жовтня 2018 року в у нічну пору доби у обвинуваченого ОСОБА_6 , який проходив повз господарство ОСОБА_4 що по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до приміщення літньої кухні.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в кінці жовтня 2018 року приблизно о 2 год. 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 зайшов на територію господарства ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , наблизився до вхідних дверей, що ведуть до приміщення літньої кухні та усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій щодо порушення конституційного права потерпілого на недоторканість його володіння, бажаючи порушити таке право, умисно, шляхом збиття навісного замка, на який були замкнені вхідні двері, та всупереч волі законного володільця, проник у середину приміщення літньої кухні, чим порушив конституційне право потерпілого ОСОБА_4 на недоторканість його володіння.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 КК України, як умисні дії, що виразилися у незаконному проникненні до володіння особи, та ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане із проникненням у приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень і пояснив, що в кінці жовтня 2018 року в нічну пору доби приблизно о 23 год. проник у житловий будинок ОСОБА_5 , що в с. Синява, та в якому ніхто не проживає, звідки викрав ручну бензинову косу, яку продав за 600 грн., а вилучені кошти використав на власні потреби. Тої ж ночі, в кінці жовтня 2018 року приблизно о 01 год. 30 хвилин, проник в приміщення комори господарства ОСОБА_8 , що в с. Синява, звідки викрав два електродвигуни та насадку до перфоратора, які в подальшому добровільно видав працівникам поліції. Після цього, тої ж ночі, в кінці жовтня 2018 року приблизно о 2 год. 30 хвилин збив навісний замок, на який були замкнені вхідні двері та проник до приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 .

У вчиненому ОСОБА_6 щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор, обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, усунув наслідки вчинених правопорушень, попросив вибачення у потерпілих і останні не наполягають на суворому покаранні винного, його характеризуючі дані, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження та позбавлення волі, передбаченому санкцією статей за дані злочини, однак не в максимальному розмірі.

Враховуючи вищенаведені пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини, висновки органу пробації, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, в зв`язку з чим вважає за необхідне звільнити обвинуваченого, відповідно до ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз від 07.12.2017 року №6-969/18 в розмірі 572 грн. 00 коп., від 21.01.2019 року №6.1-61/19 в розмірі 715 грн. 00 коп., дактилоскопічної експертизи від 30.11.2018 року №1.4-988/18 в розмірі 858 грн. 00 коп., трасологічної експертизи від 03.12.2018 року №1.3-586/18 в розмірі 715 грн. 00 коп..

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цими статтями:

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз від 07.12.2017 року №6-969/18 в розмірі 572 грн. 00 коп., від 21.01.2019 року №6.1-61/19 в розмірі 715 грн. 00 коп., дактилоскопічної експертизи від 30.11.2018 року №1.4-988/18 в розмірі 858 грн. 00 коп., трасологічної експертизи від 03.12.2018 року №1.3-586/18 в розмірі 715 грн. 00 коп..

Речові докази по справі:

- бензинову косу, що належить ОСОБА_5 та знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення Підволочиського відділу ГУНП України в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_5 ;
- два електромотори та бурову коронку (насадку) до перфоратора, що належить ОСОБА_8 та знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення Підволочиського відділу ГУНП України в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_8 ;

- кросівки темно-синього кольору, що належить ОСОБА_6 та знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення Підволочиського відділу ГУНП України в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_6 ;

- два об`єкти носії із слідами низу взуття упаковані у спец пакети №3334153 та №3334154, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Збаразького відділення Підволочиського відділу ГУНП України в Тернопільській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1