ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1355/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 639/793/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.164 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та йому призначено покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Вироком встановлено, що ОСОБА_8 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто несплату аліментів по виконавчому листу колишній дружині ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 за наступних обставин.
Так, Жовтневим районним судом м. Харкова 06.10.2005 року винесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_8 на користь його колишньої дружини ОСОБА_9 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , 2003 р.н., у розмірі 1/4 щомісяця від заробітної плати, починаючи з 02.08.2005 року до досягнення повноліття дитини.
Надалі 06 жовтня 2005 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №2-6298/05 про стягнення аліментів з ОСОБА_8 , починаючи з 02.08.2005 р. до досягнення дитиною повноліття.
Однак, ОСОБА_8 при наявності станом на 21.04.2010 року раніше виниклої заборгованості в сумі 12281 грн. 01 коп., у період з 22.04.2010 року по 01.11.2015 року, діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , 2003 р.н., свідомо не здійснював виплати та участі у вихованні доньки не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу доньці не надавав, обмежуючи доньку в праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.
При цьому, ОСОБА_8 в період з листопада 2012 року по березень 2013 року, працюючи на ТОВ «ХАСК-ФЛЕКС», отримуючи регулярно та своєчасно заробітну плату, діючи з метою ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу колишній дружині ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , ігноруючи утворену на той час заборгованість у зв`язку з несплатою аліментів, умисно не сплачував встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
В подальшому з березня 2013 року по 01.11.2015 року ОСОБА_8 , продовжуючи діяти із умислом, спрямованим на ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу колишній дружині ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки, офіційно ніде не працевлаштовувався, на облік до центру зайнятості не став, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати облікові при відрахуванні аліментів. Однак ОСОБА_8 , при цьому реалізуючи свій злочинний умисел, отриманий за виконану роботу заробіток приховував та не сплачував аліменти.
Таким чином, ОСОБА_8 протягом 66 місяців та 11 днів злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , 2003 р.н., що виразилось у наступному:
1)за 2010 рік нараховано: з 22.04.2010 року - 151,20 грн.; травень 2010 року - 504 грн.; червень 2010 року - 504 грн.; липень 2010 року 519 грн.; серпень 2010 року 519 грн.; вересень 2010 року 519 грн.; жовтень 2010 року 535,25 грн.; листопад 2010 року - 535,25 грн.; грудень 2010 року - 535,25 грн.;
2)за 2011 рік нараховано: січень 2011 року 566,75 грн.; лютий 2011 року 566,75 грн.; березень 2011 року 566,75 грн.; квітень 2011 року 566,75 грн.; травень 2011 року 588,25 грн.; червень 2011 року - 588,25 грн.; липень 2011 року 607 грн.; серпень 2011 року 607 грн.; вересень 2011 року 607 грн.; жовтень 2011 року 624,25 грн.; листопад 2011 року 624,25 грн.; грудень 2011 року 624,25 грн.;
3)за 2012 рік нараховано: січень 2012 року 657,50 грн.; лютий 2012 року 657,50 грн.; березень 2012 року 657,50 грн.; квітень 2012 року 681 грн.; травень 2012 року 681 грн.; червень 2012 року 681 грн.; липень 2012 року 698,75 грн.; серпень 2012 року 698,75 грн.; вересень 2012 року 698,75 грн.; жовтень 2012 року 713,75 грн.; листопад 2012 року 713,75 грн.; грудень 2012 року 713,75 грн.;
4)за 2013 рік нараховано: січень 2013 року 751,50 грн.; лютий 2013 року 751,50 грн.; березень 2013 року 751,50 грн.; квітень 2013 року 751,50 грн.; травень 2013 року 751,50 грн.; червень 2013 року 751,50 грн.; липень 2013 року 764 грн.; серпень 2013 року 764 грн.; вересень 2013 року 764 грн.; жовтень 2013 року 774 грн.; листопад 2013 року 774 грн.; грудень 2013 року 774 грн.;
5)за 2014 рік нараховано: січень 2014 року 817,50 грн.; лютий 2014 року 817,50 грн.; березень 2014 року 817,50 грн.; квітень 2014 року 817,50 грн.; травень 2014 року 817,50 грн.; червень 2014 року 817,50 грн.; липень 2014 року 817,50 грн.; серпень 2014 року 817,50 грн.; вересень 2014 року 817,50 грн.; жовтень 2014 року 817,50 грн.; листопад 2014 року 817,50 грн.; грудень 2014 року 817,50 грн.;
6)за 2015 рік нараховано: січень 2015 року 879,50 грн.; лютий 2015 року 879,50 грн.; березень 2015 року 879,50 грн.; квітень 2015 року 879,50 грн.; травень 2015 року 879,50 грн.; червень 2015 року 879,50 грн.; липень 2015 року 879,50 грн.; серпень 2015 року 879,50 грн.; вересень 2015 року 879,50 грн.; жовтень 2015 року 879,50 грн., внаслідок чого виникла загальна сума заборгованості по аліментах у розмірі 47461,70 грн.
В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 заборгованість по аліментах на утримання доньки ОСОБА_10 , 2003 року народження, до досягнення нею повноліття відповідно до розрахунку від 24.11.2015 року станом на 01.11.2015 року складає 47461 грн. 70 коп., тобто у вищезазначений період часу ОСОБА_8 , ухиляючись умисно від сплати аліментів, не здійснював виплати у період з 22.04.2010 по 01.11.2015, які передбачені відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.10.2005 року та виконавчих листів, не дивлячись на те, що офіційно та неофіційно працював, отримував грошові кошти і мав можливість частину їх сплачувати на утримання доньки ОСОБА_11 .
Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані судом за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
В апеляційній скарзі зі зміненими доводами захисник просить скасувати вирок районного суду та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 164 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування скарги вказала, що інкримінований злочин є злочином невеликої тяжкості, з дня його вчинення минуло більше трьох років, а вирок суду не набрав чинності. Зазначила, що потерпіла звернулася із заявою в правоохоронні органи про вчинення злочину 03.11.2015 року. Вважає, що ОСОБА_8 від слідства не переховувався, що підтверджується ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_12 , якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу. На думку апелянта, постанова слідчого від 19.02.2016 року про оголошення розшуку ОСОБА_8 , заочне повідомлення ОСОБА_8 про підозру за ч. 1 ст. 164 КК України від 26.12.2015 р., постанова слідчого від 19.02.2016 р. про зупинення кримінального провадження, постанова про відновлення досудового розслідування від 02.02.2017 р. є незаконними, адже слідчим належно не обгрунтовано те, що ОСОБА_8 скривався від слідства, і дана обставина встановлена у вищевказаному рішенні слідчого судді.
Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в редакції її змінених доводів, що викладені у клопотанні про закриття кримінального провадження від 10.12.2018 року; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги захисника в частині необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_8 був визнаний винуватим, мав місце з 22.04.2010 року по 01.11.2015 року.
Передбачений ч. 1 ст. 164 КК України злочин є триваючим, характеризується тривалим невиконанням покладених на особу обов`язків шляхом дії (бездіяльності) протягом невизначеного часу. Триваючий злочин визнається закінченим із моменту припинення діяння за волею особи (або всупереч їй), а також із моменту настання подій, що перешкоджають здійсненню такого діяння. У даному кримінальному провадженні датою закінчення інкримінованого злочину слід вважати 01.11.2015 р. кінцева дата періоду злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
Злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, передбачає максимальне покарання до 2 років обмеження волі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого від 19.02.2016 року ОСОБА_8 був оголошений у розшук, досудове розслідування зупинено. Постановою слідчого від 03.02.2017 року досудове розслідування було відновлено.
Таким чином, на день розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку з часу вчинення злочину, з урахуванням періоду, коли досудове розслідування було зупинено у зв`язку з ухиленням ОСОБА_8 від слідства, минуло 2 роки 26 днів, що є недостатнім для застосування по справі положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Твердження захисника про незаконність постанови слідчого від 19.02.2016 року про оголошення розшуку ОСОБА_8 , заочного повідомлення ОСОБА_8 про підозру за ч. 1 ст. 164 КК України від 26.12.2015 р., постанови слідчого від 19.02.2016 р. про зупинення кримінального провадження, постанови про відновлення досудового розслідування від 02.02.2017 р. є необгрунтованим.
В ухвалі слідчого судді Жовтневого райсуду м. Харкова від 06.02.2017 року, на яку у підтвердження своєї апеляційної позиції посилається захисник, не міститься оцінка вищевказаних рішень слідчого. Слідчим суддею оцінювався ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від слідства на час розгляду клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу 06.02.2017 року (том 1, арк. 28-30).
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту не надано даних про оскарження наведених постанов слідчого, в тому числі постанов про оголошення ОСОБА_8 у розшук, зупинення досудового розслідування, інформації про їх скасування.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 49 КК України, ОСОБА_8 був притягнутий до кримінальної відповідальності у встановлений законом України про кримінальну відповідальність строк, тому підстав для скасування вироку суду першої інстанції із закриттям кримінального провадження у зв`язку зі закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності немає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування прийнятого судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: