Справа № 175/4671/18
Провадження № 1-кп/175/291/18
Вирок

Іменем України

03 січня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001157 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20 липня 2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді покарання позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, 30 травня 2017 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України у вигляді покарання позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 28 серпня 2018 року близько 05:00 год. знаходячись за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район м. Підгородне, вул. Довженка, буд. 14, побачив біля вказаного будинку припаркований вантажний колісний транспортний засіб «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_5 . У цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме двох акумуляторних батарей «Оптіма», 140Ап кожна та, які він визначив предметом свого злочинного посягання. ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, зняв обома руками дві акумуляторні батареї «Оптіма», 140Ап кожна.

Далі, ОСОБА_4 знаходячись на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі вищевказане майно, що належить ОСОБА_5 переніс дві акумуляторні батареї «Оптіма», 140Ап кожна, до проїзної частини, та з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 відповідно до висновку судового експерта № 2962/18 від 30 жовтня 2018 року майнову шкоду на загальну суму 12 300,00 грн. (дванадцять тисяч триста гривень 00 коп.).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в повному обсязі та розповів у деталях про обставини скоєного а саме, що в ніч з 27 серпня 2018 року, він знаходився у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

28 серпня 2018 року близько 05:00 год. він пішов від нього, коли виходив побачив біля будинку припаркований вантажний колісний транспортний засіб «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , білого кольору, який належить як він в подальшому дізнався ОСОБА_5 . Він вирішив викрасти акумуляторні батарії «Оптіма», НОМЕР_2 Ап кожна та зняв їх. Далі він вийняв два акумулятори, та переніс батареї, жовтого кольору, до проїзної частини, збоку авто. Після цього зупинив таксі та поїхав на курчатовський ринок у м.Дніпрі, де продав дві акумуляторні батарії по 400 грн. Просить суд не карати його суворо.

Потерпілий ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи без його участі матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. Цивільний позов не заявляв.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину неодноразово притягався до кримінальної відповідальності також за умисні злочини проти власності, малолітніх дітей на утриманні не має.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 суд також враховує ступень тяжкості скоєного ним злочину, його особу, що він раніше неодноразово судимий, не став на шлях виправлення, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, є умисним та корисливим, те, що вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває, а також те, що він раніше судимий за аналогічний умисний корисливий злочин, а також думку потерпілого, який поклався на розсуд суду.

З урахуванням зазначеного, враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, а також ті обставини, що ОСОБА_4 був неодноразово засуджений, скоїв злочин в період іспитового строку, суд вважає, що його виправлення неможливо без відокремлення від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлені волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2017 року та остаточно за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки (два) місяці.

Строк покарання обчислювати з дня затримання на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, тобто з 20 листопада 2018 року.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 300 (триста) гривень на користь держави розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , призначення платежу за експертизу №2962/18 від 30 жовтня 2018 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1