Провадження № 11-п/4823/26/19
У Х В А Л А

08 січня 2019 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши подання голови Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_2 про визначення інстанційної підсудності розгляду заяви засудженого ОСОБА_3 про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 був засуджений 01 червня 2001 року Чернігівським обласним судом за п.п. « б, , є та і » ст. 93 КК України в редакції 1960 року до довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, в редакції від 14.09.2000 року, обласні(апеляційні) суди розглядали справи про злочини, за вчинення яких кримінальним кодексом України, передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі , як суди першої інстанції

Засуджений ОСОБА_3 подав заяву про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року за нововиявленими обставинами, до суду за місцем вчинення злочину Деснянського районного суду м. Чернігова.

Після прийняття КПК України від 13 квітня 2012 року та набрання ним чинності, апеляційні суди, відповідно до ч. 1 ст. 33 КПК України, не є судами першої інстанції і відповідно не можуть розглядати заяви учасників кримінального провадження про перегляд рішень судів перших інстанцій за нововиявленими обставинами. Такі заяви подаються у суд першої інстанції за місцем вчинення злочину.

Зазначене узгоджується з п. 16 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, де зазначено про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами за нормами КПК від 28 грудня 1960 року, якщо такі заяви були подані до набрання чинності КПК України 2012 року.

Положення ч. 1 ст. 463 КПК України про те, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, не вказує на підсудність справ апеляційному суду, який починаючи з листопада 2012 року, з часу набуття новим КПК законної сили, втратив свої повноваження як суд першої інстанції.

Судова практика за заявами засуджених Навроцького ( головуючий - суддя доповідач ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 (головуючий - суддя доповідач ОСОБА_1 ) про перегляд вироків апеляційного суду за нововиявленими обставинами, ухвали апеляційного суду по яких були скасовані судом касаційної інстанції в тому числі і за порушення правил інстанційної підсудності, після нового розгляду іншими суддями апеляційного суду були передані на розгляд судів за територіальною підсудністю, свідчить про те, що заява засудженим ОСОБА_3 подана з додержанням норм КПК України до Деснянського районного суду м. Чернігова.

За правилами ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно положень ст. 34 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вирішує питання зміни територіальної підсудності кримінальних проваджень, а не інстанційної.

З урахуванням того, що заява засудженим ОСОБА_3 про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року за нововиявленими обставинами, подана під час дії КПК України 2012 року, в якому судом першої інстанції є місцеві суди, а не обласні чи апеляційні суди, що зміна інстанційної підсудності кримінально-процесуальним законом не передбачена, подання голови суду належить повернути без розгляду.

З урахуванням наведеного та керуючись ч. 6 ст. 9, ст. ст. 32, 33, 34, 459-460, 462-464 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

Подання голови Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_2 про визначення інстанційної підсудності розгляду заяви засудженого ОСОБА_3 про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року за нововиявленими обставинами, повернути без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1