Справа № 202/3677/18
Провадження № 1-кс/202/8994/2018
УХВАЛА
Іменем України

10 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що від третіх осіб рядового складу СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області йому стало відомо, що він має статус підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року, проте ані повідомлення про підозру, ані витяг з ЄРДР або інший процесуальний документ у вказаному кримінальному провадженні у передбаченому кримінально-процесуальним законодавством йому не вручались. Заявник стверджує, що він є законослухняним громадянином та ніколи не вчиняв злочинів, тому вважає рішення слідчого, прокурора про повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року незаконним.
У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року, закрити кримінальне провадження № 0001423 від 12.06.2018 року у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні негайно внести відомості про закриття кримінального провадження до ЄРДР, постановити, що було порушення ст. 3, п.п. 1, 5 ст. 5, ст.ст. 8, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В судовому засіданні заявник підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні.
Слідчий у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, оскільки ОСОБА_3 відмовився від отримання повідомлення про підозру та воно було оголошено йому о 16:22 год. 08.11.2018 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під відеозапис, тобто на час звернення до слідчого судді з даною скаргою не сплив встановлений двомісячний строк, з якого особа, якій повідомлено про підозру, має право оскаржити рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру, тому просила відмовити у задоволенні скарги.
З`ясувавши обставини, що були підставою звернення до суду зі скаргою, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0001423 від 12.06.2018 року, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001423 від 12.06.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 343, ч. 1 ст. 345 КК України.
08.11.2018 року, о 16:22 год., в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року шляхом оголошення йому повідомлення про підозру під відеозапис.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що матеріалами кримінального провадження у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 08.11.2018 року, о 16:22 год., у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 345 КК України, а заявник оскаржує повідомлення слідчого про підозру до спливу двох місяців з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, приходжу до висновку, що скарга в частині вимог скасування повідомлення про підозру задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КПК Українипрокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 184 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
Отже, в частині вимог скарги про закриття кримінального провадження з підстав відсутності події кримінального правопорушення та зобов`язання прокурора внести відомості про закриття кримінального провадження до ЄРДР також задоволенню не підлягають, оскільки вирішення даних питань відповідно до положень ст.ст. 283, 284 КПК України відноситься до компетенції виключно прокурора.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Статтею 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод юрисдикція Суду поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, подані йому на розгляд відповідно до статей 33, 34, 46 і 47.
Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що чинне кримінально-процесуальне законодавство України не уповноважує слідчого суддю встановлювати порушення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки для встановлення вказаних порушень Конвенції встановлений інший процесуальний порядок, а саме звернення до Європейського суду з прав людини.
За встановлених обставин, слідчий суддя проходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 91, 303, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у кримінальному провадженні № 0001423 від 12.06.2018 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1