30.11.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника адвоката ОСОБА_3 та ТОВ «Архізем» - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника адвоката ОСОБА_3 та ТОВ «Архізем» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, -
26 листопада 2018 року представник адвоката ОСОБА_3 та ТОВ «Архізем» - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна.
Заявник вважає, що арешт на майно накладено необгрунтовано, без достатніх підстав, а в подальшому його застосуванні відпала потреба, внаслідок чого він підлягає скасуванню з наступних підстав:
Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Грецька,44, офіс 304, де адвокат ОСОБА_3 здійснює свою адвокатську діяльність, а ТОВ «АРХІЗЕМ», здійснює діяльність у сфері права.
24.10.2018 року, за зазначеною ухвалою слідчого судді від 17.10.2018 року, проведений обшук в зазначеному приміщенні, в ході якого вилучене належно адвокату ОСОБА_3 та підприємству ТОВ «АРХІЗЕМ» майно, яке не повернено.
Злочини передбачені ст. 212 КК України, згідно ч.3ст.216 КПК України, жодним чином не відноситься до підслідності органів Національної поліції, а відноситься до підслідності органів що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.
В матеріалах справ по наданню дозволу на проведення обшуків та накладення арештів на майно адвоката ОСОБА_3 та підприємства ТОВ «Архізем» відсутні рішення прокурора про визначення підслідності епізоду, передбаченого ст.212 КК України, за слідчими НП. Тому усі дії та рішення слідчого по зверненню до суду про надання дозволу на проведення обшуків та накладення арештів на майно здійсненню поза законом, що також незаконними визначає рішення за даними зверненнями.
Кримінальним законодавством України не передбачено притягнення до кримінальної відповідальності за готування або замах на злочин пов`язаний ухиленням від сплати податків. Тому враховуючи, що договори ТОВ «АРХІЗЕМ» з КЕВ не виконувались, в даному випадку відсутній склад відповідного злочину, передбаченого ст.212 КК України.
В судовому засіданні заявник підтримав подане клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Слідчий та прокурор, в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. В зв`язку з чим, суд з урахуванням думки заявника, ухвалив слухати провадження за їх відсутності.
Розглянувши клопотання заявника, вивчивши надані суду матеріали, заслухавши заявника, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
17.10.2018 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
24.10.2018 року, на підставі вказаної ухвали слідчого судді від 17.10.2018 року, проведений обшук в зазначеному приміщенні, в ході якого вилучене належно адвокату ОСОБА_3 та підприємству ТОВ «АРХІЗЕМ» майно.
13 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2018 року задоволено клопотання СВ Приморського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області та накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку у приміщенні офісу ТОВ «Архізем», який розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 44.
При цьому, в протоколі обшуку від 24.10.2018 року не відображено, що обшук проводився також в приміщенні, де орендарем, згідно представленого суду договору оренди нерухомого майна від 01.07.2016 року № 04/07/16 є саме адвокат ОСОБА_3 .
А відтак, і процедура проведення обшуку в приміщенні, що належить адвокату є відмінною від проведення обшуку в загальному порядку.
Водночас, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", слідчі дії, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюються на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора України, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.
Також, суд враховує, пункт 1 розділу VI. «Розгляд клопотань про обшук щодо окремої категорії осіб» Узагальнень судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи, викладеного у листі ВССУ від 21.05.2014 року.
Так, ані КПК, ані Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не визначають зв`язок між обшуком адвоката і його адвокатською діяльністю як обов`язкову умову подання відповідного клопотання уповноваженими на те згідно зі ст. 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" особами.
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
У відповідності до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбаченихКримінальним кодексом України.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подане заявником клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 318-380 КПК України,
Клопотання представника адвоката ОСОБА_3 та ТОВ «Архізем» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: