28.12.2018
Справа № 522/2997/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), розглянувши у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про зміну запобіжного заходу останньому з тримання під вартою на нічний домашній арешт.
В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_3 посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , є пенсіонером , має хворобливий стан здоров`я, але не може отримати будь-якої медичної допомоги, в умовах СІЗО, оскільки не володіє жодною мовою окрім англійської, його фактично ніхто не розуміє ( ні адміністрація, а ні інші особи). Під час чергового допиту в СВ УСБУ до підозрюваного викликалась швидка допомога. Отримати будь-яку медичну документацію зі США захист не в змозі, оскільки персональні медичні дані ( згідно місцевого Законодавства) надаються безпосередньо власнику медичної та соціальної страховки. Навіть звернення консульського відділу на дало результатів. Неодноразово підзахисний письмово звертається з письмовими заявами до адміністрації СІЗО, але не отримує відповіді. Постійно на затриманого ОСОБА_6 здійснюється тиск як морального характеру, так і фізичного, з боку інших утримуваних в установі. Саме з цього приводу до СВ УСБУ було подано відповідну заяву. З моменту свого затримання ОСОБА_6 , добровільно, плідно, дієво співпрацював з органами досудового слідства, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, єдиний, хто надавав всі покази, ніколи не відмовлявся від дачі показів, не змінював їх. Має постійне місце проживання, має кошти для свого існування, а саме пенсійне забезпечення. Також ОСОБА_6 позитивно характеризується в житті та побуті. Крім того, не має жодного наміру переховуватись від суду, оскільки - це повністтю суперечить його позиції по кримінальному провадженню,крім того, всі особисті документи вилучені, та знаходяться в матеріалах справи, що дає змогу прийти до висновків про неможливість та недоцільність переховування від суду , органів досудового слідства та прокуратури.
Крім того, вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_6 повинен бути змінений, також виходячи з того, що виключною мірою метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме на домашній арешт у нічний час доби, у зв`язку із тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, враховані під час застосування запобіжного заходу відпали.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
На підставі ч.4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008р. у справі " Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу / досудового розслідування, судового розгляду/ навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року, проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і по суті беззастережно забороняє позбавлення свободи, крім випадків, передбачених і встановлених законом відповідно до певної процедури.
Згідно з ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише у тих випадках, коли прокурор у судовому засіданні зможе довести що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.
Відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків.
Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час зменшилися, оскільки під час розгляду клопотання адвоката встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 всебічно сприяє розкриттю злочину, співпрацює з органами досудового розслідування, дає покази, має постійне місце проживання в м. Одесі, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто у підозрюваного ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку із чим зменшився ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, який враховувався при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя при прийнятті вказаного рішення за клопотанням адвоката прийняв до уваги той факт, що змінились обставини, які слугували підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , а саме зменшились ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про зміну підозрюваному запобіжного заходу слід задовольнити, так як більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 201, 202, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою - задовольнити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з застосуванням електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;
2) не відлучатися з фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: невідкладно прибувати до місця свого проживання та у разі, якщо підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, за клопотанням прокурора запобіжний захід може бути змінено на більш суворий.
Строк дії запобіжного заходу становить два місяця і обчислюється з моменту оголошення ухвали слідчого судді, тобто з 28.12.2018 року.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 26.02.2019 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) звільнити з під варти в залі суду, негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора та працівників ГУНП в Одеській області на території якого виконується запобіжний захід.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити сторонам.
Згідно ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Слідчий суддя: