Провадження №1-кп/752/1908/18
У Х В А Л А

14.12.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження, внесеного 17.06.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005385, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, що зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:
після апеляційного розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Вважає, що обвинувачений, враховуючи його особу, може незаконно впливати на потерплих і свідків, оскільки вони є його знайомими та він знає адреси їх проживання, що є одним із ризиків, передбачених ст.177 КК України. Вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних засобів ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не працює і обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я. З заявами про взяття його на поруки ніхто не звертався.

Обвинувачений, посилаючись на незаконне тримання його під вартою, заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що його матір є особою похилого віку та потребує на його допомогу.

Захисник ОСОБА_5 підтримав доводи свого підзахисного. Просив задовольнити клопотання та застосувати щодо ОСОБА_3 домашній арешт, посилаючись на наявність міцних соціальних зв`язків.

Присутня в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила суду, що є матір`ю обвинуваченого. Він є її єдиним сином, з яким вони проживали разом і вона потребує на сторонній догляд, враховуючи її вік та стан здоров`я. Не заперечувала щодо перебування сина під домашнім арештом за адресою їх постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Вислухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, оцінивши в сукупності всі обставини, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, обрати або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України мета застосування запобіжного заходу визначена як забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також як запобігання спробам, вчинити інші незаконні дії, в т.ч. переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а саме: в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень.

З матеріалів провадження вбачається, що 18.06.2017р. ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а 19.06.2017р. йому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого постійно продовжувався, останній раз 22.11.2018р. ухвалою Київського апеляційного суду до 21.12.2018 року (включно). Термін перебування ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятору, що з урахуванням висновку Великої палати Верховного суду від 29.08.2018р. у справі №663/537/17 та вимог ст.72 КК України щодо зарахування особам у строк відбуття покарання строку їх попереднього ув`язнення, становить майже 3 роки.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому, суд не приймає до уваги доводи сторони обвинувачення, зокрема, щодо існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора. У розпорядження суду не надано будь-яких доказів у підтвердження того, що ОСОБА_3 буде вчиняти тиск на потерпілого і свідків. Жоден з заявлених прокурором ризиків не може бути підставою для продовження такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Окрім того, судовий розгляд кримінального провадження здійснюється тривалий час, а тому ризики, які існували при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою з часом зменшуються, що дає суду підстави прийти до висновку, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора на даний час мінімізовані настільки, що не виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Крім того, вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні «Корнійчук проти України» № 10042/11 від 30.04.2018р. зазначено, що до обґрунтувань, які вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту особи, яка утримується під вартою. Між тим, таких даних у дійсному кримінальному провадженні судом не встановлено.
Виходячи з принципів поваги до особистості та презумпції невинуватості, враховуючи, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінально провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що необхідність у продовженні ОСОБА_3 такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою, відсутня.
Вищевикладене дає суду підстави дійти до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою і задоволенні клопотання обвинуваченого про обрання йому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з одночасним покладенням на нього обов`язків, встановлених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч.5 ст. 194, 202, 350 КПК України, -
ухвалив:
Відмовити прокурору у задоволені клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.
Заборонити ОСОБА_3 цілодобово залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з міста Києва без дозволу суду;
- не змінювати місця проживання без дозволу суду;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
- у разі наявності, здати паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронний засіб контролю.
Визначити дію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 11.02.2019 року (включно).
Згідно ч.3 ст.181 КПК України направити копію ухвали для виконання до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.
Згідно ч.4 ст.181 КПК України зобов`язати Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_3 , про що письмово повідомити Голосіївський районний суд міста Києва.
Контроль за виконанням ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №1, який безпосередньо підтримує державне обвинувачення у суді.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1