Справа № 346/1564/18
Провадження № 1-кп/346/89/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000274 від 20 березня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого востаннє 10.05.2017 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений 10.05.2017 р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців, на шлях виправлення не став та під час непогашеної судимості, повторно, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 19.03.2018 р., приблизно о 15 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_5 зайшов у приміщення магазину одягу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , в якому приватний підприємець у сфері роздрібної торгівлі потерпіла ОСОБА_6 здійснювала реалізацію товару. Знаходячись у приміщенні вказаного магазину обвинувачений ОСОБА_5 побачив на манекені жіноче балонове пальто фірми «Arizonа», чорного кольору і при цьому у останнього виник умисел на таємне викрадення даного вказаного товару.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що продавець потерпіла ОСОБА_6 , яка перебувала в магазині за його діями не спостерігала, шляхом вільного доступу, підійшов до манекену з якого зняв жіноче балонове пальто фірми «Arizonа», чорного кольору, вартістю 1500 грн.

Після чого обвинувачений ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину та місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 1500 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідає фактичним обставинам справи і не суперечить їм.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що він дійсно будучи неодноразово судимий, 19.03.2018 р., приблизно о 15 год. 30 хв., зайшов у приміщення магазину одягу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . Знаходячись у приміщенні вказаного магазину, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку жіночого балонового пальто фірми «Arizonа» темного кольору, із манекена, після чого вийшов з приміщення магазину та місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викрадене жіноче балонове пальто цього ж дня продав незнайомій особі за 200 гривень. Виручені від продажу кошти витратив на власні потреби.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд даної справи у її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При встановлених обставинах, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, що потерпіла на суворому покаранні не настоює та немає жодних претензій до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено .

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Також, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає, що відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як вбачається з досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства у т.ч. для окремих осіб, та може зростати за умови відсутності джерел доходів, постійного місця проживання та зловживання алкогольними напоями.

З врахуванням положень ч.2 ст. 50, ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання в межах санкції даної статті у виді арешту, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередньо обраний - тримання під вартою і строк відбуття покарання рахувати з 19 грудня 2018 року з 18 год.00 хв.

Речові докази: диск «CD-R» фірми AXENT із відеозаписом від 19.03.2018 р. - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1