Номер провадження 11-сс/816/44/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна ТОВ «Алмаз-Центр» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0004426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке обґрунтовувала тим, що 14 грудня 2018 року до Сумського відділу поліції надійшли заяви від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що за адресою: вул. Чернігівська, 3 у м. Суми функціонує об`єкт підвищеної небезпеки (АЗС) без дозвільних документів, чим загрожує життю та здоров`ю громадян. За даним фактом 14 грудня 2018 року було відкрито кримінальне провадження №0004426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, а саме, порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Того ж дня, 14 грудня 2018 року у період часу з 16 год. 39 хв. до 19 год. 00 хв. було проведено огляд території за вказаною адресою, у ході якого встановлено, що ТОВ «Базок» та ТОВ «Алмаз-Центр» організували діяльність складу паливо-мастильних матеріалів та АЗС, на території якого знаходиться 12 наземних резервуарів, а також електромотори та компресори для перекачки палива, 4 ларьки (контейнери), в яких розташовуються заправочні колонки та обладнання для подачі пального. Вищевказане обладнання не містить жодних маркувань щодо його походження, тому слідчий вважав вказане майно речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно містить відомості, які мають суттєве значення для доведеності вини особи або з метою приховати сліди злочину може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, перетворене чи відчужене.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вказане майно. Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю даного клопотання, оскільки вважав вилучене майно речовими доказами у кримінальному провадженні, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, пов`язаного з виконанням робіт із підвищеною небезпекою без отримання відповідних дозвільних документів, та можуть прямо вказувати на обставини вчинення злочину.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник володільця майна ТОВ «Алмаз-Центр» адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, а також про скасування цієї ухвали та постановлення нової ухвали, якою просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене у ТОВ «Алмаз-Центр», а саме майно повернути володільцю. Обґрунтовує клопотання про поновлення строку тим, що в зазначений термін володілець майна не мав можливості оскаржити вказане судове рішення, оскільки питання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення власника майна та орендаря майна, а 30 грудня 2018 року ТОВ «Алмаз-Центр» дізналось про існування такої ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень, хоча станом на вказану дату її копії отримано не було.

Крім того, свої вимоги обґрунтовує істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України. Апелянт вказує, що ТОВ «Алмаз-Цетр» здійснює законну господарську діяльність за допомогою майна, отриманого за договором оренди від ТОВ «Базок», тому відсутні підстави для накладення арешту на його майно. Посилається захисник і на недотримання слідчим строку, передбаченого законом, для подання клопотання про арешт майна і, як наслідок, постановлення ухвали слідчого судді з пропуском передбаченого законом строку. Також ОСОБА_7 вважає арештоване майно таким, що не відповідає вимогам, передбаченим ст.98 КПК України щодо речових доказів. Крім того, зазначає, що ТОВ «Алмаз-Центр» не вчиняє дій, спрямованих на пошкодження, псування, втрату, знищення, перетворення, передачу вилученого майна. ОСОБА_7 також вважає, що слідчим суддею з порушенням вимог кримінального процесуального закону було розглянуто зазначене клопотання слідчого за відсутності орендаря майна ТОВ «Алмаз-Центр» та його власника ТОВ «Базок».

Заслухавши суддю доповідача про зміст ухвали слідчого судді та суть поданої апеляційної скарги, доводи представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що наявні підстави для поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, проте апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання слідчого судді був здійснений 19 грудня 2018 року без участі представників ТОВ «Алмаз-Центр» та ТОВ «Базок», копія ухвали про арешт майна цим товариствам була направлена 27 грудня 2018 року (а.с. 23), однак у матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження отримання ними зазначеної ухвали. Враховуючи те, що про постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали представнику ТОВ «Алмаз-Цетр» стало відомо вже після спливу п`ятиденного строку на її апеляційне оскарження, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є, серед іншого, забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 Кодексу, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14 грудня 2018 року до Сумського ВП ГУНП в Сумській області надійшли заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що по вул. Чернігівська, 3 у м. Суми, на території авторинку функціонує можливо нелегальна АЗС, яка є об`єктом підвищеної небезпеки, можливо відсутні дозвільні документи, що створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків (а.к.п. 4).

За даним фактом 14 грудня 2018 року о 15 год. 32 хв. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0004426 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.272 КПК України порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого (а.к.п. 4).

Цього ж дня, у період часу з 16 год. 39 хв. по 19 год. 00 хв. у ході огляду території за адресою: АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені 12 наземних резервуарів, а також електромотори та компресори для перекачки палива, 4 ларьки (контейнери), в яких розташовуються заправочні колонки та обладнання для подачі пального (а.к.п. 6-7).

Слідчий обґрунтовано мотивував своє клопотання тим, що для здійснення кримінального провадження вилучене майно має суттєве значення, оскільки воно містить відомості, необхідні для доведення винуватості і може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене, відчужене, а тому з метою запобігання вказаних дій та збереження даного майна, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, підлягає арешту.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, взяв до уваги наведені обставини і дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою запобігання можливості його приховування чи знищення, враховуючи при цьому наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене майно є предметом кримінально протиправних дій, та доказом злочину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що у матеріалах кримінального провадження є достатньо даних, які дають підстави вважати, що слідчим та прокурором доведено, що вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, а також існування розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, а тому позиція апелянта з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованою.

Крім того, не заслуговують на увагу колегії суддів твердження захисника ОСОБА_7 про те, що ухвала слідчого судді була постановлена з порушенням строків, передбачених ст.173 КПК України.

Частиною 5 ст.171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно ТОВ «Алмаз-Центр» було вилучено 14 грудня 2018 року, що за календарем припадало на п`ятницю, до суду з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся у понеділок, 17 грудня 2018 року, тобто наступного робочого дня (а.к.п. 1-3), а ухвала слідчого судді була постановлена 19 грудня 2018 року, у межах передбаченого законом 72-годинного строку.

Що стосується решти доводів апелянта на обґрунтування своїх вимог, зокрема, що господарська діяльність, здійснювана ТОВ «Алмаз-центр» є законною та, що слідчим суддею не досліджено факт належності вилученого майна законному власнику, то вони не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Крім того, з наданих апелянтом копій договорів оренди нежитлового приміщення та складу легкозаймистих речовин вбачається, що вилучене майно, розташоване за адресою: вул. Чернігівська, 3, м. Суми, 02 січня 2018 року ТОВ «Базок» було передане ТОВ «Алмаз-Центр» терміном до 31 грудня 2018 року з вказівкою на те, що договори оренди автоматично пролонгуються зі спливом зазначеного терміну, якщо протягом місяця від однієї із сторін не надійдуть заяви про їх розірвання. Зазначене свідчить про те, що станом на момент вилучення майна та накладення на нього арешту ТОВ «Алмаз-Центр» було його законним володільцем.

Безпідставними є і доводи апелянта про грубе порушення слідчим суддею вимог ст.172 КПК України у зв`язку з тим, що клопотання про накладення арешту на майно було розглянуто без участі володільця та власника майна, оскільки ч.2 ст.172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вказане вище свідчить про правильне застосування слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону України, що надало змогу ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги представника ТОВ «Алмаз-Центр» адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.171, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику володільця майна ТОВ «Алмаз-Центр» адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківськго районного суду м. Суми від 19 грудня 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0004426 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

.