У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2018 Справа №607/19224/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши заяву судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 про самовідвід,-

встановив:
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід. У заяві вказано, що він особисто знайомий з ОСОБА_4 , який подав скаргу в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого від 23.10.2014 року про зупинення досудового розслідування.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя керується верховенством права та основними засадами судочинства.
Згідно з ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя ОСОБА_3 зазначив, що для уникнення виникнення сумнівів в його неупередженості він вважає за не можливе брати участь в розгляді скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Крім цього у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесенням об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Проаналізувавши наведене в сукупності суд прийшов до переконання, що у контексті статей 8, 129 Конституції України, статей 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України, роз`яснень Ради суддів України щодо конфліктів інтересів, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині забезпечення розгляду справи незалежним і безстороннім судом, з метою не допущення сумнівів в об`єктивності, неупередженості та справедливості суду заяву про самовідвід доцільно задовольнити.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 75, 80, 81, 82 КПК України, 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексом суддівської етики, затвердженим ХІ з`їздом суддів України, Роз`ясненнями Ради суддів України щодо конфліктів інтересів, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суд,-

постановив:
Заяву судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 від 25 вересня 2018 року про самовідвід у провадженні за скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити та відвести його від її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1