Справа № 215/392/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002157 від 16.11.2017 р.,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 12.12.2018 р. обвинуваченому було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 10.02.2019 р., включно.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість покарання, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання коштів, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачений щодо продовження йому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на відсутність доказів та підстав, які б обґрунтовували тримання під вартою, недоведеність ризиків визначених ст.177 КПК України, в зв`язку з чим просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.1-2 ст.181 КПК України).
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких кримінальних правопорушень, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за які передбачено максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, офіційного місця проживання та джерела доходу не має, що в своїй сукупності свідчить про існування ризиків продовжити злочинну діяльність та ухилитися від явки до суду; а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в зв`язку з тим, що наразі не допитані ще всі свідки по справі
Доводи обвинуваченого і захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на думку суду є недостатньо обґрунтованими.

У даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.

З урахуванням викладеного і того, що по справі слід завершити судовий розгляд, в т.ч. допитати свідків і дослідити письмові докази, враховуючи значний суспільний інтерес даної категорії справи, а інтереси суспільства та держави в даному випадку превалюють над свободою та недоторканості особи, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Суд вбачає необхідним відповідно до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України визначити обвинуваченому розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 06 квітня 2019 р., включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу (отримувач коштів: ТУ ДСА в Дніпропетровській області, , Банк отримувача: Державна казначейська служба України в м. Київ, МФО 820172, рахунок 7442, призначення платежу: зазначити інформацію про ухвалу судді, якій обрав заставу, та прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки з моменту звільнення з під варти:
- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором, судом;
- здати на зберігання слідчому, прокурору, суду свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається строком дії цієї ухвали.
У разі невиконання обвинуваченим своїх обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до державного бюджету.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя