справа №176/1738/18
провадження №1-кс/176/184/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води Дніпропетровської області погоджене з прокурором Жовтововдської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, відомості в якому про злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2018 року за № 0000607, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, який підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, не одруженого, малолітніх дітей не має, опікуном чи піклувальником не призначався та інших утриманців не має, не є особою зі встановленою інвалідністю, державних відзнак та нагород не має, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів клопотання витікає, що ОСОБА_4 30 липня 2018 року приблизно о 19 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив разом із своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 біля торгівельного кіоску розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність у сфері мобільного харчування ОСОБА_9 , у цей час ОСОБА_4 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, безпричинно, з мотивів явної не поваги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитись та протиставити себе іншим громадянам, з метою вчинення хуліганських дій, підійшов до вищевказаного кіоску та через віконце продавця рукою взяв пакунок із соком RICH Kids, дитячий, об`ємом 0,2 л. Після цього на вимогу потерпілого ОСОБА_9 .Х повернути сік, ОСОБА_4 здавив пачку із соком, з якої він витік, жбурнув пусту пачку у потерпілого ОСОБА_9 .
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , який вийшов з кіоска та знаходився поруч з ним, нецензурно почав висловлюватись на його адресу із приводу національної приналежності останнього. В подальшому, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та нормальний відпочинок громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, усвідомлюючи відкритий суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 скляною пляшкою, яку утримував у руці, наніс один удар в область лівого ока потерпілого ОСОБА_9 , одразу після чого наніс ще один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілого, внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синцю на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 22 "Е" від 31.01.2019 відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_8 схопив потерпілого ОСОБА_9 за праву руку, не даючи втекти, та наніс один удар кулаком руки в область передньої поверхні правого плеча, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синцю на шкірі правої передньої поверхні середньої третини правого плеча, який згідно висновку судово-медичної експертизи №22 "Е" від 31.01.2019 відносяться до Легких тілесних ушкоджень. Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стали грубо нецензурно висловлюватися на адресу ОСОБА_9 , принижуючи його людську гідність, продовжуючи таким чином проявляти явну неповагу до суспільних норм поведінки і моралі. На прохання і вимоги присутніх припинити хуліганські дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не реагували, при цьому продовжували наносити множинні тілесні ушкодження в область тулуба потерпілого. Після чого, потерпілий ОСОБА_9 забіг до торгівельного кіоску та зачинився у ньому, а ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з хуліганських мотивів, продовжили нецензурно висловлюватись на адресу ОСОБА_9 .Х та через віконце торгівельного кіоску почали кидати у нього горщиками з квітами, які висіли поруч. На неодноразові прохання припинити хуліганські дії ОСОБА_4 не реагував, демонструючи свою зневагу до громадського порядку та присутніх, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб та з метою протиставити себе суспільству, проявляючи грубу силу, нецензурно висловлювався на адресу потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , погрожуючи розправою останнім.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та в ході хуліганських дій ОСОБА_4 , 30.07.2018 приблизно о 19 год. 10 хв., знаходився разом із ОСОБА_8 , біля торгівельного кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив на столі мобільний телефон Samsung j120HIDS, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 .
В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна, що належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме зазначеного вище мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, попередньо визначивши вказаний мобільний телефон як предмет свого злочинного посягання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 підійшов до столу, який стояв поруч із кіоском, та взяв мобільний телефон Samsung j120HIDS, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який став тримав у руках. Зрозумівши, що потерпіла ОСОБА_10 побачила це, та його дії перестали бути таємними, він перекинув телефон до рук ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізацію свого раптово виниклого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для потерпілого, діючи за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь не розподіляючи злочинних ролей, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 стали перекидати телефон із рук один одному. При цьому, при спробі потерпілої ОСОБА_10 припинити це, останні почали хапати її за руки та штовхати, внаслідок чого спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді:
2 синців на шкірі внутрішньої поверхні середньої третини правого плеча;
синцю на шкірі внутрішньої поверхні середньої третини лівого передпліччя,
які згідно висновку судово-медичного експерта № 48 "Е"/52 від 20.10.2018, мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. "б" та 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії Легких.
Одразу після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обернули викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2257/18 від 07.08.2018 року на загальну суму 1479 гривень 39 копійок (одна тисяча чотириста сімдесят дев`ять гривень тридцять дев`ять копійок).
Оскільки під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, то слідчим в справжньому клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав дане клопотання в обґрунтування якого послався на обставини викладені в ньому, думку підозрюваного ОСОБА_4 , який заперечував щодо задоволення даного клопотання, думку захисника ОСОБА_5 який також заперечував на задоволенні клопотання, вважав, що достатнім буде обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, пославшись на те, що його підзахисний має намір працевлаштуватись на роботу в нічний час, що буде суперечити його правам та обов`язкам, дослідив та оговоривши підстави заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Перевіривши наданні матеріали клопотання, не оговорюючи питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог, встановлених ч. 3 ст. 184 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу в обов`язковому порядку має бути додано, у тому числі, підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії цього клопотання та доданих до нього матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування цього запобіжного заходу, про який ставиться питання.

Як вбачається з формуляра розписки про отримання копій клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , то в ньому відсутня повна дата вручення клопотання та доданих до нього матеріалів, не зазначений рік, що не встановлює та не дає можливості перевірити отримання матеріалів клопотання підозрюваним з доданими матеріалами до чи після його складання та затвердження.

Дані обставини унеможливлюють розгляд клопотання, оскільки таке не відповідає вимогам закону, його формі та змісту

До того ж, в переліку копій документів, які додаються до справжнього клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту зазначено та додається копія повідомлення про підозру, згідно якої ОСОБА_4 первісно було повідомлено про підозру 19.02.2019 року у вчиненні ним діянь за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України. Однак дане повідомлення про підозру також не містить дати його складання, а також не містить дати затвердження його процесуальним керівником , відсутній підпис останнього, що також не дає можливості перевірити коли воно складалось і затверджувалось, до чи після оголошення підозри.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.Однак, до матеріалів зверненого клопотання та в судовому засіданні стороною кримінального обвинувачення не визначені та не подані в якості доказів відповідні матеріали кримінального провадження, які б свідчили про виконання такої процесуальної дії як повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обставини та правова кваліфікація якого викладені в справжньому клопотанні.

Неможливо вважати повідомленою особу про підозру у вчиненні діяння за обставин коли особа була повідомлена лише про зміну підозри під час досудового розслідування у вчиненні діяння, а вимоги повідомлення первісної підозри повною мірою є не до тримані та в обсязі, поданому до клопотання про обрання запобіжного заходу, є суперечливими та не повними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розгляд справжнього клопотання по суті є не можливий, а матеріали даного клопотання підлягають поверненню слідчому для усунення зазначених недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 369 КПК України суд вирішує інші процесуальні питання у формі ухвали, у тому числі з виходом до нарадчої кімнати. Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 184, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 13 березня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2018 року за № 0000607, повернути слідчому для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1