Єдиний унікальний номер 205/62/19
Провадження №1-кс/205/29/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000019 від 01.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор посилався на необхідність надання групі прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 - процесуальних керівників у кримінальному провадженні № 0000019, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також групі слідчих СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , тимчасовий доступ до оригіналів матеріалів реєстраційної справи приватного нотаріуса ОСОБА_8 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме автозаправної станції та магазину, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати приватного нотаріуса ОСОБА_8 , офіс якої розміщено за адресою: АДРЕСА_2 , надати тимчасовий доступ у формі вилучення копій документів вказаної реєстраційної справи.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що слідчим відділом Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000019 відомості які внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Під час проведення досудового встановлено, що невстановлені особи, в порушення вимог земельного законодавства, самовільно зайняли земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у прибережній захисній смузі річки Дніпро, шляхом побудови автозаправної станції.

Так, слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 01.09.2016 року та 10.12.2018 року проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що вказана земельна ділянка є територією захисної водоохоронюваної зони. На ній розташована автозаправна станція та магазин з написом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та здійснюється продаж пального.

Разом з цим, згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.08.2017 року право власності або право користування зазначеною земельною ділянкою не зареєстровано.

Також, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (витяг від 16.08.2017 року), право власності або право користування на вказану земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , за жодною юридичною чи фізичною особою не зареєстровано.

Крім того, згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.08.2017 року у інспекції відсутні відомості щодо наявності дозвільних документів на об`єкт будівництва (АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 за TOB « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме автозаправну станцію та магазин, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначає, що у реєстраційній справі приватного нотаріуса ОСОБА_8 містяться документи, на підставі яких за TOB « ІНФОРМАЦІЯ_4 » було зареєстроване право власності на вищевказане нерухоме майно. Вказані документи мають суттєве значення для вставлення обставин у кримінальному провадженні, оскільки дають змогу з`ясувати підстави такої реєстрації.

У судове засідання прокурор не з`явився.

За ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з виходячи із наступного.
Згідно з п.3 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Так, ч.4 ст.132 КПК України встановлює, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У відповідності до ч.1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до частин 5-7 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Аналіз зазначених норм закону з урахуванням інших положень законодавства викладених у Главі 15 КПК України та загальних засад кримінального провадження свідчить про те, що розгляд клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів передбачає встановлення відповідності змісту клопотання вимогам визначеним ч.2 ст. 160 КПК України та в разі їх дотримання, встановлення обставин, які підлягають з`ясуванню. При цьому, розгляд клопотання по суті не можливий при його неналежному оформленні, оскільки в такому випадку слідчий суддя не має змоги врахувати усі обставини, що підлягають оцінці та аналізу.
Таким чином, дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не в повній мірі обґрунтована необхідність доступу до вказаних документів, можливість їх використання як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у зв`язку із чим, відмовляє у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.159,162-164 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000019 від 01.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1