ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/415/18 Справа № 189/1983/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000700 за апеляційною скаргою прокурора Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у смт. Покровське Покровського району, Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець, не одружений, раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню. Як встановлено з наданих суду матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого навмисного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК, а саме, у хуліганстві, вчиненим із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень. Щодо вагомості наявних доказів про вчинення саме підозрюваним ОСОБА_7 даного злочину, суд, виходячи з наданих йому матеріалів, вважає підозру досить обґрунтованою, в матеріалах клопотання наявні докази, а саме копії витягу з ЄРДР від 24.11.2018 року, копії повідомлення про підозру, протоколів допиту підозрюваного ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_10 , неповнолітніх свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . У той же час, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор не довів ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_7 переховувався чи буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що він не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, та незаконно впливав чи буде впливати на свідків. В судовому засіданні не було зазначено жодної фактичної обставини на підтвердження ризиків, зазначених у клопотанні. Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає разом з батьками, є військовослужбовцем за контрактом, з місця проживання характеризується позитивно, у зловживанні спиртними напоями або наркотичними засобами не помічений, довідок, що особа перебуває на обліку у лікаря психіатра чи нарколога в матеріалах справи не має, не судимий, має державну нагороду «Патріот України». Розмір майнової шкоди від кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на теперішній час не визначений.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо підозрюваного цілодобовий домашній арешт на 60 днів.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу, вказує на те, що клопотання слідчого є вмотивованим та обґрунтованим. Слідчий зазначив мету застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на те, що з даних матеріалів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_7 мешкає за місцем реєстрації, дружини та дітей не має, служить в лавах України у військовій частині, що знаходиться в АДРЕСА_3 , що в разі необхідності не надасть можливості встановити його місце знаходження, виклик та явку до органу досудового розслідування та суду, що ризиком переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 прибув до домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 (як вказує при допиті сама потерпіла) разом з 3-4 молодими особами. Підозрюваний ОСОБА_7 стверджує що він був один. Зазначені особи на даний час не встановлені, а тому є наявність ризику - незаконно впливати на потерпілого та свідків. Таким чином, обрання запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом до підозрюваного ОСОБА_7 , не забезпечить належної поведінки останнього, а також виконання процесуальних рішень та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам. З метою уникнення вказаних ризиків, та забезпечення виконання процесуальних рішень у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 слідчий клопотав перед судом застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону щодо вмотивованості ухвали суду першої інстанції слідчим суддею не дотримані належним чином, у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами провадження і підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Згідно наданих матеріалів, 24 листопада 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 296 КК України, яке вчинене при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 24 листопада 2018 року, близько 00.35 год. перебуваючи на території домоволодіння, що належить ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи навмисно, через несуттєвий привід, по надуманому мотиву, із хуліганських спонукань, ігноруючи елементарні правила поведінки та моралі прийняті в суспільстві, здійснив підрив гранати типу РГН, а саме шляхом натиску руками на вхідні двері добудови до житлового будинку, а саме, веранди, відчинив їх, та вийнявши чеку з гранати типу РГН, яку тримав при собі, кинув її до приміщення веранди в результаті чого, відбувся вибух, внаслідок чого було пошкоджено осколками даної гранати двері та вікна приміщення веранди та скутер марки Honda, який належить потерпілій ОСОБА_10 .
З матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Разом з тим, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження цих ризиків, з чим колегія суддів не погоджується.
В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий та прокурор посилаються на те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому, усвідомлюючи суворість покарання та перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою запобігання реальному позбавленню волі за скоєння ним вказаного кримінального правопорушення.
При перевірці наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Проаналізувавши вказані доводи клопотання слідчого, колегія суддів на даному етапі досудового розслідування вважає їх обґрунтованими та такими, що дають підстави для застосування запобіжного заходу.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 існує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених слідчим у своєму клопотанні, колегія суддів вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у спосіб застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та дієвості кримінального провадження щодо останнього.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 09 лютого 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- не залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово до 09 лютого 2019 включно, без дозволу слідчого або прокурора.
Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4