УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 07 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

12 листопада 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 07 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України.

Зазначену скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_9 передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 13 листопада 2018 року.

У скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 07.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України, а також просить зобов`язати уповноважену особу СУ ГУНП в Київській області внести до ЄРДР відповідні відомості про скасування повідомлення про підозру, з огляду на наступне.

Так, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України, на підставі заяви директора ТОВ «Прентисс» ОСОБА_10 про вчинення заступником директора ОСОБА_9 привласнення грошових коштів у сумі 500 000 грн.

За результатами досудового розслідування 07.09.2018 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у привласненні чужого майна, вчинене в особливо великих розмірах, а саме 500 000 грн., які були йому, начебто, ввірені та перебували в його віданні.

Однак з такими твердженнями органу досудового розслідування захисник не погоджується та вважає їх надуманими, а матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 сфальсифікованими.

Зокрема, рішення про оголошення підозри ОСОБА_9 суперечить вимогам КПК України, є незаконним, його зміст не відповідає дійсності.

Так, ОСОБА_9 на ТОВ «Прентисс» ніколи не працював, з особою на ім`я ОСОБА_10 не знайомий, жодних грошових коштів від нього або інших службових осіб підприємства не отримував та не привласнював, будь-які документи, у тому числі договори, заяви, накази не підписував та не має жодного відношення до вищевказаних подій. При цьому, ОСОБА_9 не міг вчинити або бути причетним до вказаних вище «протиправних дій», оскільки у вказаний період часу перебував за межами України, тобто знаходився в іншому місці (alibi). У період часу, який ставлять у вину ОСОБА_9 він перебував у Республіці Польща у власних справах. Згадана інформація є загальнодоступною та не являє складнощів для її встановлення та перевірки. Отже, існує достовірна та неспростована інформація державного органу, яка беззаперечно свідчить про відсутність ОСОБА_9 на території України з 11.09.2017 по 01.11.2017, тобто у момент вчинення злочину, який йому інкримінується.

Однак, слідчим та прокурором такі доводи залишені поза увагою, відповідних заходів не вжито, підозру не скасовано.

Враховуючи наведене, захисник просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 07.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України, зобов`язати уповноважену особу СУ ГУНП в Київській області внести до ЄРДР відповідні відомості про скасування повідомлення про підозру.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 свою скаргу підтримав з підстав у ній наведених та просив задовольнити. Крім того, зазначив про те, що кримінальне провадження №0000418 має ознаки поверхневості, а також наявні підстави стверджувати про фальсифікацію матеріалів цього кримінального провадження.

Вважає, що заявником ОСОБА_10 було надано завідомо неправдиві показання, зокрема і щодо суми привласнення коштів. Так, на початку у заяві про злочин фігурувала сума 200 000 грн., а потім 500 000 грн. При цьому, звертає увагу, що ОСОБА_9 є заможною особою, а тому сума у 17 000 доларів є для нього незначною, а тому у нього відсутній мотив на вчинення злочину.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_9 ставив свій підпис на договорі поставки, а також про отримання коштів, оскільки не має висновків почеркознавчої експертизи. Вважає, що в даному випадку можуть мати місце цивільно-правові відносини.

Окрім того, зазначає про те, що притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності значно вплинуло на його бізнес та авторитет, інтереси і життя його і його сім`ї.

Водночас, слід звернути увагу на те, що на час вчинення злочину ОСОБА_9 перебував поза межами України, а саме у Польщі, що свідчить про його алібі.

З урахуванням викладеного, просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 07.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України, зобов`язати уповноважену особу СУ ГУНП в Київській області внести до ЄРДР відповідні відомості про скасування повідомлення про підозру.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого колеги адвоката ОСОБА_4 та зазначив про те, що всупереч ст.276, 277 КПК України, не було об`єктивних підстав для оголошення про підозру ОСОБА_9 . Так, бухгалтерські довідки, накази, інші документи підписані заявником ОСОБА_11 , тобто більша частина доказової бази сформована саме ним. Просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 07.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України, зобов`язати уповноважену особу СУ ГУНП в Київській області внести до ЄРДР відповідні відомості про скасування повідомлення про підозру.

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , який є старшим слідчої групи у кримінальному провадженні №0000418, заперечував щодо задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 07.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України. Так, слідчий зазначив про те, що на час оголошення про підозру ОСОБА_9 були всі об`єктивні підстави для цього, зокрема допитано свідків, потерпілого, отримано документи, які підтверджують факт отримання грошових коштів ОСОБА_9 . На даний час повідомлення про підозру ОСОБА_9 не втратило своєї об`єктивності. Процедура повідомлення про підозру дотримана згідно вимог КПК України. 03 грудня 2018 року ним було здійснено допит потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , якими підтверджено причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, зокрема зазначено про те, що ОСОБА_9 попросив, щоб його робочий графік був вільним, він надавав розпорядження по телефонному зв`язку та через мережу Інтернет. Документи готувалися тими датами, які вказував ОСОБА_9 , зокрема і в той час, коли він знаходився за кордоном, а підписував він їх коли приїжджав в Україну у присутності потерпілого або свідків. В обґрунтування наведеного слідчим було надано матеріали кримінального провадження №0000418 в 1-му томі та копії протоколів допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Представник потерпілого ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення скарги та підтримав позицію прокурора. Крім того, зазначив про те, підозра ОСОБА_9 є обґрунтованою. При цьому, звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, зокрема справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено про те, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вважає, що у органу досудового розслідування були всі підстави для оголошення підозри ОСОБА_9 . Більше того, просив врахувати, що на цій стадій кримінального провадження слідчий суддя немає підстав надавати оцінку наявності чи відсутності доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 . При повідомленні про підозру ОСОБА_9 не було порушено вимоги ст.ст.277, 278 КПК України, а тому підстав для скасування підозри не має.

ОСОБА_9 в судове засідання не з?явився, через свого захисника ОСОБА_4 передав заяву про проведення судового розгляду скарги у його відсутність.

Слідчий суддя, заслухавши захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи та вивчивши матеріали кримінального провадження, які стали підставою для повідомлення про підозру, приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру . Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст.135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000418, повідомлення про підозру ОСОБА_9 було здійснено в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, відповідно до ст.276 КПК України, шляхом направлення такого повідомлення за місцем реєстрації ОСОБА_9

24.09.2018 року письмове повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_14 .

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи надані слідчим для вивчення матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_9 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.

Доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_9 не займав посаду заступника ТОВ «Прентисс», жодних документів не підписував, був відсутній в Україні в момент вчинення злочину, а також про явний факт оговорення потерпілим ОСОБА_10 ОСОБА_9 , підлягають перевірці в ході здійснення досудового розслідування, шляхом проведення відповідних слідчих дій.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 111, 135, 267-278, 303-307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 07 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000418 від 05.07.2018 за ч.5 ст.191 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 07 грудня 2018 року, о 15 годині 25 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1