Провадження № 1-в/537/120/2019
Справа № 537/1163/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 ,, представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м.Кременчуці Полтавської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, пенсіонер, раніше судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, відповідно до якого просить звільнити його умовно достроково від відбування покарання, яке йому призначено вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року за ст.ст. 121 ч.1, 125 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив його клопотання задовольнити з підстав, що в ньому зазначені.
Вислухавши пояснення засудженого, думку представника Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69», який проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, думку прокурора, який в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки наявні у особовій справі засудженого матеріали свідчать про те, що засуджений не довів свого виправлення, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.
Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 листопад 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ст.ст. 121 ч.1, 125 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 травня 2016 року вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_5 залишено без змін та на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 час утримання його під вартою у строк покарання у період часту з 23.11.2015 року по 23.05.2016 року з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 23.11.2015 року, кінець строку покарання 23.06.2020 року.
Як встановлено судом та це вбачається із матеріалів особової справи на засудженого, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.11.2015 року.
Під час утримання в державній установі «Полтавська установа виконання покарань
(№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 10.06.2016 року відбуває покарання в державній установі "Кременчуцька виправна
колонія /№69/".
За час відбування покарання характеризується позитивно, хоча і на початку строку за допущені порушення установленого порядку відбування покарання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, але в результаті проведених заходів виховного характеру одне стягнення знято достроково та одне погашено у встановленому законом порядку. Має три заохочення. Дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує їх передбачені законом вимоги. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, за час відбування покарання татуювань собі не наносив. Дотримується правил особистої гігієни, має охайний зовнішній вигляд. Позову не має. Досяг пенсійного віку. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, адекватно реагує на критику на свою адресу. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться позитивно, входить до її складу. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером спокійний. Соціальних зв`язків з рідними не підтримує. У реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. За власною ОСОБА_6 залучався до додаткових неоплачуваних робіт з благоустрою установи та зокрема відділення. Оформлює стінгазети. Вину визнає частково.
Також судом встановлено, що рішенням комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 28 грудня 2017 року засудженому відмовлено в застосуванні ст.82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення та рішенням комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№69)» від 18 жовтня 2018 року засудженому відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.
Відповідно до ст. ст.537, 539 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання під час виконання вироків має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст..6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
З наведеного вбачається, що однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Висновок суду щодо можливості звільнення засудженого від відбування покарання умовно достроково повинен ґрунтуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Враховуючи викладене, а також те, що умовно дострокове звільнення до особи, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а як встановлено судом та це вбачається із матеріалів особової справи на засудженого поведінка засудженого за весь час відбування покарання не є стабільно сумлінною, що свідчить про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому суд підстав для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання не вбачає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення, через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: