Справа № 567/1689/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Острозі Рівненської області кримінальне провадження № 0000428 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, освіта, неодруженого, раніше судимого 09.12.2009 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 21.04.2010 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, з врахуванням вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09.12.2009, до покарання у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна, постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 05.02.2013 невідбута частина покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21.04.2010 замінена на 1 рік 9 місяців 2 дні обмеження волі; згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 14.05.2013 звільнений з місць обмеження волі 22.05.2013 на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 10 днів; 12.12.2013 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням рішення Апеляційного суду Рівненської області від 24.02.2014, до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 08.08.2016 звільнений з місць позбавлення волі 16.08.2016 на невідбутий строк 7 місяців 15 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України

встановив:
ОСОБА_4 , повторно, 7 листопада 2018 року, перебуваючи на околиці м. Здолбунів Рівненської області, в денний час, діючи умисно, незаконно, без мети збуту, для власного використання, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», придбав, шляхом привласнення знайдені дикоростучі рослини коноплі, з яких зірвав окремі частини, які подрібнив, помістив утворену речовину до своїх предметів одягу та зберігав при собі, та, в послідуючому, 09.11.2018 маршрутним транспортом перевіз їх до міста Острога Рівненської області, тим самим незаконно придбав, зберігав та перевозив наркотичний засіб канабіс. Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів №2.1-1054/18 від 16.11.2018, речовина рослинного походження зеленого кольору, яку незаконно придбав та зберігав ОСОБА_4 є канабісом загальною масою нетто 18,902 г (в перерахунку на висушену речовину), який згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2002 року №1890 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», віднесений до таблиці №1 списку №1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено». Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі в предметах власного одягу для власного вживання без мети збуту, до моменту виявлення та вилучення його 09.11.2018, о 17 год. 15 хв., працівниками поліції, які під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_4 та огляду його особистих речей по вул. Садовій в м. Острог Рівненської області виявили та вилучили у нього зазначений наркотичний засіб. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України.
Під час досудового розслідування між прокурором Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000346, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 23.11.2018 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.
Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме в межах ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3-х років позбавлення волі із встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.4 76 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З обвинувального акту вбачається, що витрати на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 1144 грн. 00 коп., тому суд прийшов до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду від 23 листопада 2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді трох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - два роки.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ канабіс загальною масою нетто 18,902 г (в перерахунку на висушену речовину), які зберігаються в камері схову речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області знищити після вступу вироку в законну силу. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1