Справа № 202/1911/19
Провадження № 1-кс/202/3128/2019
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2019 року Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трибоківці Жидачівського району Львівської області, громадянина України, освіта-середня, неодруженого, військовослужбовця строкової служби, водія 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,не судимого ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000555, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом № 221 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2018 року військовослужбовця строкової військової служби солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
16.08.2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 було направлено до нового місця служби, а саме до лікувального закладу військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 для лікування до 21.08.2018 року.
23.08.2018 року солдат ОСОБА_4 був виписаний з лікувального закладу військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 та тоді ж останній повинен був прибути до військової частини НОМЕР_1 та приступити до виконання своїх службових обов`язків.
Однак 23.08.2018 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 після закінчення лікування в лікувальному закладі військовому шпиталі військової частини НОМЕР_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводить на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення на військову службу, та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби до 16.03.2019 року.
Таким чином, 23.08.2018 року солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 після лікування в лікувальному закладі військовому шпиталі військової частини НОМЕР_2 та був незаконно відсутній на службі до 16.03.2019 року, тобто тривалістю понад один місяць.
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем строкової служби, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України.
18.03.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню ОСОБА_4 за викликом слідчого, прокурора та суду, крім того, 13.12.2018 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук та 16.03.2019 року правоохоронними органами місце знаходження солдата ОСОБА_4 було встановлено, також підозрюваний ОСОБА_4 в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально може незаконно впливати на свідків за провадженням, а саме на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , інших свідків за провадженням, оскільки за місцем служби ОСОБА_4 характеризується негативно. Крім того, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 не мав реального наміру повернутися до військової частини, оскільки під час допиту свідка ОСОБА_8 , яка являється матір`ю підозрюваного ОСОБА_4 , повідомила, що останній за адресою реєстрації фактично не мешкав та був схильний до вчинення хуліганських вчинків, а також встановити місцезнаходження ОСОБА_4 виявилося можливим лише під час проведення оперативно розшукових заходів проведених працівниками поліції, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав.
Захисник підозрюваного просила відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 і обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, оскільки ризики, на які посилається прокурор, відсутні.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000555, приходжу до наступних висновків.
Згідно частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке не викликає розумних сумнівів у цьому.
Таким чином, при обранні запобіжного заходу підозрюваному враховується наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, оскільки встановлено, що 13.12.2018 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук і встановити місцезнаходження ОСОБА_4 виявилося можливим лише під час проведення оперативно-розшукових заходів, проведених працівниками поліції.
Також враховується ступінь тяжкості злочину, у вчиненні котрого підозрюється ОСОБА_4 , котрий відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину; враховуються дані про особу ОСОБА_4 .
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданим необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахування викладеного, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на шістдесят діб, тобто до 15 год. 05 хв. 16.05.2019 року.
Щодо визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, виходячи з вимог статей 176, 177, 178, 182 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вважаю за доцільне визначити розмір застави у сумі 76 840,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на шістдесят діб, тобто до 15 год. 05 хв. 16.05.2019 року.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 76 840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) гривень.
У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 встановленої застави у розмірі 76 840 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проходить строкову військову службу ОСОБА_4 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1