пр. № 1-кс/759/430/19
ун. № 759/1018/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,ознайомившись зі змістом скарги захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000164 від 18.03.2013, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2019 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000164 від 18.03.2013.

У скарзі порушується питання про поновлення строків та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 29.01.2014 року у кримінальному провадженні № 0000164 від 18.03.2013 року, про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні №№ 0000164 від 18.03.2013 року вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України, а також щодо виключення з ЄРДР відомостей про набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147 - VIII частина перша статті 303 КПК в редакції 2012 року була доповнена пунктом 10, а отже, згаданий пункт за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Отже, з підстав указаних у п.10 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру, у справах (кримінальних провадженнях) по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.

Як убачається зі скарги, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені №0000164 від 18.03.2013 року, в межах якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру, яка оскаржується, внесено 18.03.2013 року.

А тому дія положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України, яка набрала чинності 16 березня 2018 року, не має зворотної дії у часі та у даному випадку застосуванню не підлягає.

У редакції кримінального процесуального законодавства до внесення змін Законом, положення ч.1 ст.303 КПК України не передбачалось можливості оскарження повідомлення про підозру.

А тому, у даному випадку підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 304 КПК України, згідно яких слідчий суддя має відмовити у відкритті провадження, у разі, якщо скарга подана на рішення слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 5, 26, 303, 304, 369-372 КПК України, п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , подану в порядку ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000164 від 18.03.2013 про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні №0000164 від 18.03.2013 року вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 365-1 КК України та про виключення з ЄРДР відомостей щодо набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1