У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді єгеря відділу відтворення та збереження тваринного світу Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 06.09.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, -

в с т а н о в и в :
23.04.2019 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 249 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування була встановлена причетність ОСОБА_4 до незаконного зайняття рибним добувним промислом, вчиненим із застосуванням електроструму, що заподіяло істотну шкоду, як зазначено в клопотанні вказане правопорушення мало місце 05.09.2018 року.

Органом досудового розслідування підозрюваний затриманим не був.

18.03.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України.

У клопотанні прокурор зазначає, що обґрунтованість підозри повністю підтверджується доданими до клопотання доказами.

Окрім цього, вказує, що існують достатні ризики вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з цим просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні його доводам, просить таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти заявленого клопотання заперечили, вважають повідомлену підозру необґрунтованою, звертають увагу, що кримінальне провадження розслідується впродовж тривалого часу, підозрюваний від органу досудового розслідування не переховувався, постійно перебував за місцем свого фактичного проживання. Вважають, що заявлені ризики прокурором не доведені, а тому в задоволенні клопотання просять відмовити.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000059 від 06.09.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення.

18.03.2019 року в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 249 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, вчиненим із застосуванням електроструму, що заподіяло істотну шкоду, яке мало місце 05.09.2018 року.

Про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованих йому діянь свідчать докази, долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .. ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України, не може вважатись, на даному етапі досудового розслідування, очевидно необґрунтованою, а докази, надані прокурором свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Водночас, щодо застосування заявленого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя звертає увагу, що ймовірне правопорушення мало місце у вересні 2018 року, повідомлення про підозру складено та вручено лише 18.03.2019 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу прокурор звернувся лише 23.04.2019 року, при цьому, доказів того, що підозрюваний протягом такого тривалого часу допускав поза процесуальну поведінку, зокрема переховувався від органу досудового розслідування чи суду, прокурором не надано.

Більше того, в судовому засіданні прокурор вказав, що такої поведінки за цей період підозрюваний не допускав.

Про існування інших ризиків, окрім як можливість підозрюваного переховувався від органу досудового розслідування чи суду, в клопотанні не зазначено та прокурор на такі не покликався.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що матеріалами клопотання та в судовому засіданні прокурором не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні слід відмовити, водночас зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 193, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора чи слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1