Справа №635/6427/18
Провадження №1-кс/635/2054/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
підозрюваної - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001453 від 06.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України про зміну запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с.Близнюки Близнюківського району Харківської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, раніш не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :
17 жовтня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , про зміну застосованого до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001453 від 06.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.
Одночасно з цим, старший слідчий СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 подав до суду клопотання, погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_7 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що під час досудового розслідування встановлено, що 06 вересня 2018 року близько 01.00 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які спільно розпивали алкогольні напої в одній з кімнат домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, схопила з дивану кухонний ніж та умисно нанесла ОСОБА_8 удар ножем в спину - в ділянку грудної клітини справа. Згідно з довідкою Мереф`янської ЦРЛ від 06 вересня 2018 року ОСОБА_8 отримав проникаючу колото-різану рану грудної клітини справа та пневмагематорекс, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: даними довідки Мереф`янської ЦРЛ від 06 вересня 2018 року, згідно з якою у ОСОБА_8 має місце проникаюча колота-різана рана грудної клітини справа та пневмагематорекс; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , даними протоколу огляду місця події від 06 вересня 2018 року, даними протоколу від 06 вересня 2018 року затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, даними протоколів допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Слідчий зазначив, що підозрювана ОСОБА_4 довгий час офіційно не працює, не має постійного джерела заробітку, заробляє на життя тимчасовими підробітками, тому вона може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання та просила не обирати її підзахисній найсуворіший вид запобіжного заходу.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала, просила обрати їй запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розлідувань щодо кримінального провадження за №0001453 від 06 вересня 2018 року, у рамках якого було подано клопотання, вислухавши думку всіх осіб, що беруть участь у справі, суд приходить до наступного висновку.
06 вересня 2018 року ОСОБА_4 була затримана в порядку ст.208 КПК України.
07 вересня 2018 року підозрюваній ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
17 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області до підозрюваної ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 07 листопада 2018 року.
18 жовтня 2018 року постановою старшого слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 підозрювана ОСОБА_4 була оголошена у розшук через відсутність її за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за якою вона зобов`язана перебувати під цілодобовим домашнім арештом відповідно до умов застосованого до неї запобіжного заходу, та неможливість встановлення її місцезнаходження, досудове розслідування було зупинено.
06 листопада 2018 року о 16-00 годині підозрювана ОСОБА_7 була затримана порядку ст.191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області.
06 листопада 2018 року постановою старшого слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області було відновлене досудове розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Суд вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними довідки Мереф`янської ЦРЛ від 06 вересня 2018 року, згідно з якою у ОСОБА_8 має місце проникаюча колота-різана рана грудної клітини справа та пневмагематорекс, даними протоколу від 06 вересня 2018 року затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , даними протоколу огляду місця події від 06 вересня 2018 року, даними протоколів допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Суд вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_7 порушила покладений на неї обов`язок цілодобово перебувати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим перебувала у розшуку, тому існують всі підстави вважати, що вона переховувалась від органу досудового розслідування та суду.
Одночасно з цим, суд зауважує, що прокурором в ході судового розгляду клопотання не доведений ризик незаконно впливу підозрюваною ОСОБА_7 на потерпілого, який, як встановлено в ході досудового розгляду, помер, та свідків, оскільки вину у вчиненні кримінального правопорушення вона не оспорює, тому наявність ризику впливу на свідків не є ймовірною.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику.
Вивченням особи підозрюваної ОСОБА_7 встановлено, що вона неодружена, не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за межами Харківського району, за адресою: АДРЕСА_2 , за якою до неї було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не мешкає, міцних соціальних зв`язків не має.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваної ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою вчиненні кримінального правопорушення, ті обставини, що вона порушила умови застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в зв`язку з чим перебувала у розшуку, крім того, не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, не має міцних зв`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. З вказаних підстав, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 до неї необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 листопада 2018 року включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Висновок суду щодо необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про обґрунтованість підозри та наявність заявленого ризику та виправдовує тримання особи під вартою.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, слідчий суддя застосовує до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001453 від 06.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України про зміну запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на двадцять днів без визначення застави.
Встановити строк дії даного запобіжного заходу до 25 листопада 2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в строк п"ять днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 09 листопада 2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1