Справа № 240/255/18 р.
Номер провадження № 1-кп/240/30/18 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка кримінальне провадження № 0000061 від 11 березня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Костянтинівка Донецької області, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше засудженого:
- 09 грудня 2010 року Дружківським міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 12.06.2013 року умовно-достроково на 10 міс. 10 днів;
- 13 грудня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 3 років 6 міс. позбавлення волі, звільненого 14.04.2016 року умовно-достроково на 9 міс. 30 днів;
проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
11 березня 2018 року, в період часу з 13 по 15 год. ОСОБА_4 знаходився за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_2 , де разом вживали спиртні напої.
Під час спільної бесіди, ОСОБА_5 дозволив ОСОБА_4 мешкати в своєму будинку деякий час та користуватися предметами вжитку, що знаходились в ньому . Однак, не маючи згоди ОСОБА_5 на користування цими речами поза межами будинку, ОСОБА_4 самовільно, всупереч установленому законом порядку та волі власника, керуючись уявним правом на ці речи, розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілому значної шкоди.

Так, того ж дня, близько 15 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч волі власника , самостійно розпорядився майном власника потерпілого по справі ОСОБА_5 щодо використання майна за межами будинку власника . ОСОБА_4 , вийшов у двір, та ,поки ОСОБА_5 знаходився в приміщенні кухні, викликав вантажне таксі і виніс з будинку майно потерпілого:
- плівковий фотоапарат «Skina» моделі «Poshe22» ,вартістю 41,33 грн.,
- комп`ютерну дротову клавіатуру «Acme» моделі «KS02», вартістю 90,00 грн.,
- комп`ютерну мишку «Latex» моделі «DM-01», вартістю 48,00 грн.,
- шнур підключення моделі « I-SHENG SP-023», вартістю 26,58 грн.,
- ДВД програвача «Meredian» моделі «DVD-203H», вартістю 182,50 грн.,
- мультиварку «Rotex» моделі «RMC507-В», вартістю 640,05 грн.,
- монітор « LG» моделі «Flatron ezT730BH», вартістю 179,67 грн.,
- системний блок комп`ютера, вартістю 383,08 грн.,
- кухонний куточок вартістю 617,31 грн.,
- кухонний стіл, вартістю 329,23 грн.,
на загальну суму -2537,75 грн.,
яке погрузив та перевіз до місця проживання своєї співмешканки в АДРЕСА_1 .
Того ж дня потерпілий ОСОБА_5 звернувся до поліції із заявою про вчинення злочину.
Дії обвинуваченого прокурором перекваліфіковані зі ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна , вчиненого повторно, на ст. 356 КК України самовільне, всупереч встановленого законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина.
Потерпілий погодився із новою кваліфікацією та в судовому засіданні заявив, що не має наміру підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.
Під час судового розгляду справи до суду надійшла угода про визнання винуватості від 14 листопада 2018 року , укладена між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення у судовому засіданні.
За угодою , обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ст.356 КК України та погоджуються на призначення покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що домовився із своїм знайомим ОСОБА_5 про оренду у нього житла з правом користування меблями та іншим майном, що знаходиться у ньому. Дійшовши згоди, він запросив
цивільну дружини приїхати подивитися на умови. Остання, відразу ж приїхала, та, залишившись незадоволеною, категорично відмовилась від переїзду. З огляду на це, ОСОБА_4 вирішив скористатися деяким майном ОСОБА_5 , перевізши його до співмешканки, маючи намір в подальшому викупити його, хоча такі умови не обговорив із власником. Наступного дня до них приїхала поліція та забрали вказане майно.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України .
Прокурор , обвинувачений та його захисник заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, просять суд її затвердити, оскільки ОСОБА_4 розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Відповідно до вимог ч.2, ч.4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором. В судовому засіданні потерпілий підтвердив згоду на укладання угоди та пояснив, що обвинувачений відшкодував завдану матеріальну шкоду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на те, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, вона може бути затверджена.
Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкції ст. 356 КК України, не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.
Згідно ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з урахуванням обставин, що
пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та відшкодування завданої шкоди, та обтяжують покарання- рецидив злочинів.
Вирішуючи питання затвердження укладеної угоди, суд приймає до уваги особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, має реальну можливість виконати умови угоди.
Суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_6 , та призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд,
З А СУ Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 листопада 2018 року, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000061 від 11 березня 2018 року ,та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 4860(чотири тисячі вісімсот шістдесят) гривень.
Речові докази : плівковий фотоапарат «Skina» моделі «Poshe22» , комп`ютерну дротову клавіатуру «Acme» моделі «KS02», комп`ютерну мишку «Latex» моделі «DM-01», шнур підключення моделі « I-SHENG SP-023», ДВД програвача «Meredian» моделі «DVD-203H», мультиварку «Rotex» моделі «RMC507-В», монітор « LG» моделі «Flatron ezT730BH», системний блок комп`ютера, кухонний куточок вартістю 617,31 грн. - кухонний стіл, , що зберігаються в камері схову Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області, передати власникові ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскарженим до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1