Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з 23.06.2017 року по 13.06.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2017 року по 13.06.2018 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував йому ці строки.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 24.05.2018 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №2046-VІІІ ОСОБА_7 було зараховано у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 23.06.2017 року по день набрання вироком законної сили - 26.06.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 26.06.2018 року.

Строк покарання ОСОБА_7 з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 07.09.18 року ухвалено рахувати з 26.06.17 року.

З заяви та апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 слідує, що він не погоджується з вироком суду, в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, просить зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 23.06.2017 року по 13.06.2018 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону №838-V-III, з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Статтею 537 КПК України врегульовано, які питання може вирішити суд під час виконання вироку.

Так, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

За змістом роз`яснень Верховного суду України викладених у постанові Пленуму N 11 від 21.12.90 року (п.4) «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, в тому числі про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні, та не можуть вирішувати питання, що стосуються суті вироку.

Разом з тим, судом у вироку за яким засуджено ОСОБА_7 було проведено зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з 26.06.2017 року по 26.06.2018 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (редакції Закону №2046-VIII) з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

У заяві та апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , вказує не на допущену неточність, при обчисленні строку попереднього ув`язнення, а фактично висловлює незгоду з висновками суду, щодо застосування редакції ст. 72 КК України, що на думку колегії суддів у порядку визначеному ст. 537 КПК України вирішено бути не може, оскільки при вирішенні питання про виконання вироку суди не вправі надавати оцінку законності та обґрунтованості вироку суду, який набрав законної сили.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: