КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2594/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та інших органів досудового розслідування Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, що на праві повної приватної власності (частка 1/1) належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Києва, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , а саме: приміщення АДРЕСА_1 ; приміщення АДРЕСА_2 ; приміщення АДРЕСА_3 ; приміщення АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 ; квартира АДРЕСА_9 ; квартира АДРЕСА_10 ; квартира АДРЕСА_11 ; квартира АДРЕСА_12 ; квартира АДРЕСА_13 ; квартира АДРЕСА_14 ; квартира АДРЕСА_15 ; квартира АДРЕСА_16 ; квартира АДРЕСА_17 ; квартира АДРЕСА_18 ; квартира АДРЕСА_19 ; квартира АДРЕСА_20 ; квартира АДРЕСА_21 ; квартира АДРЕСА_22 ; квартира АДРЕСА_23 ; приміщення АДРЕСА_24 ; приміщення АДРЕСА_25 ; приміщення АДРЕСА_26 ; приміщення АДРЕСА_27 ; приміщення АДРЕСА_28 ; приміщення АДРЕСА_29 ; квартира АДРЕСА_30 ; квартира АДРЕСА_31 ; квартира АДРЕСА_32 ; квартира АДРЕСА_33 ; квартира АДРЕСА_34 ; квартира АДРЕСА_35 ; квартира АДРЕСА_36 ; квартира АДРЕСА_37 ; квартира АДРЕСА_38 ; квартира АДРЕСА_39 ; квартира АДРЕСА_40 ; квартира АДРЕСА_41 ; квартира АДРЕСА_42 ; квартира АДРЕСА_43 ; квартира АДРЕСА_44 ; квартира АДРЕСА_45 ; квартира АДРЕСА_46 ; квартира АДРЕСА_47 ; квартира АДРЕСА_48 ; квартира АДРЕСА_49 ; квартира АДРЕСА_50 ; квартира АДРЕСА_51 ; квартира АДРЕСА_52 ; будинок АДРЕСА_53 ; будинок АДРЕСА_54 ; будинок АДРЕСА_55 ; приміщення № 47 по АДРЕСА_56 ; квартира АДРЕСА_57 ; квартира АДРЕСА_58 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні прокурора майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, невідповідність вимогам КПК України, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що за приблизним обрахунком з урахуванням нормативів опосередкованої вартості спорудження житла продавець не мала доходу протягом періоду, що перевірявся фіскальним органом, а тому кваліфікувати дії підозрюваної за частиною 3 статті 212 КК України у слідчих відсутні підстави. Вказує, що підозра є необґрунтованою та такою що не підтверджена належними доказами. Додає, що акт фіскального органу не є узгодженим податковим зобов`язанням, не містить усієї інформації, а тому є необґрунтованим та не відповідає реальним обставинам справи.
Також адвокат вказує, що розмір шкоди завданий даним кримінальним провадженням є явно неспіврозмірним розміру конфіскації майна.
У судовому засіданні суду апеляційної ухвали автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску такого строку зазначає, що прокурором вручено підозрюваній ОСОБА_7 копію оскаржуваної ухвали 01 квітня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Клопотання представника власника майна щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає таким, що підлягає задоволенню, оскільки, на переконання колегії суддів, цей строк пропущений з поважних причин.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000069, відомості про яке 12.07.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
Прокурор третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та інших органів досудового розслідування Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що на праві повної приватної власності (частка 1/1) належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України,може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000069, слідчий суддя, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою конфіскації майна як виду покарання.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності. Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає, а тому вимоги апелянта в цій частині, слід визнати непереконливими.
Твердження апелянта про відсутність обґрунтованої підозри, є непереконливими, оскільки, з урахуванням доданих ініціатором клопотання матеріалів на його обгрунтування, сумнівів стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, у колегії суддів не виникає.

Не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання апелянта на те, що у органу досудового розслідування відсутні підстави для кваліфікації дій підозрюваної за ч. 3 ст. 212 КК України, оскільки дані обставини не є предметом розгляду у даному судовому засіданні, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і твердження апелянта про те, що акт фіскального органу не є узгодженим податковим зобов`язанням.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість та невідповідність ухвали слідчого судді вимогам КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 , адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, що на праві повної приватної власності (частка 1/1) належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ________________________ _______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4