Справа № 283/738/19
провадження №1-кп/283/139/2019
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
08 травня 2019 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000052 від 28.01.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Малина, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, не працюючої, не судимої, -

в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
27 січня 2019 року близько 13-ї години, в будинку за місцем проживання свого співмешканця ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи нікчемний привід, умисно нанесла своїй малолітній донці ОСОБА_7 долонями обох рук близько шести ударів по обличчю та голови, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синцю, ссадин обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості.

Обвинувачена вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України визнала частково, при цьому показала, що 27 січня 2019 року вона разом з співмешканцем ОСОБА_6 вживала спиртні напої в будинку останнього, де вони проживали разом з трьома малолітніми доньками. Після того, як ОСОБА_8 , 2011 року народження не бажала лягати спати, вона дійсно шляхом нанесення ударів намагалась примусити її слухатись, а для того, щоб дитина не кричала накрила її голову подушкою. При цьому, ОСОБА_6 тримав доньку за ноги. Вважає, що в тому, що трапилось винен і її колишній співмешканець.

Перевірка показань обвинуваченої в суді, їх аналіз та співставлення з іншими доказами, в тому числі і показаннями свідків, висновками судово-медичної експертизи свідчить про недостовірність заяви ОСОБА_5 про непричетність до злочину та намаганням перекласти відповідальність на інших.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив факт розпивання алкогольних напоїв з обвинуваченою, але напередодні 26 січня 2019 року. Наступного ранку він з старшою донькою ОСОБА_9 поїхав в центр міста, де придбавав речі для неї, а повернувшись, побачив, як ОСОБА_8 лежить на ліжку без свідомості, а ОСОБА_5 душила її подушкою. Відштовхнувши обвинувачену, наказав ОСОБА_9 принести води щоб привести до тями, та дійсно за ноги трусив дитину, але виключно для того, щоб донька прокинулась. Викликав швидку.

Дані показання узгоджуються з показаннями ОСОБА_10 в судовому засіданні, в яких вона фактично підтвердила показання батька, та зазначила, що і раніше мати била їх.

Під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_11 31 січня 2019 року, малолітня потерпіла вказувала на те, що мати долонями рук наносила удари по голові та обличчю, а згодом схопивши за волосся вирвала їх частину, накрила її голову подушкою не даючи вільно дихати.

Згідно висновку судово-медичного експерта №86 від 19.03.2019 року у ОСОБА_12 , 2011 року маються тілесні ушкодження у вигляді синцю, ссадин обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості, могли виникнути від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Потерпілій було спричинено біля 6 травмуючих дій. Показання потерпілої надані під час слідчого експерименту відповідають механізму заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Дані обставини також відповідають даним протоколу проведення слідчого експерименту з обвинуваченою 15 березня 2019 року, які відповідають механізму заподіяння ушкоджень потерпілій, де вона вказує, що спричинила травмуючі дії в ділянку обличчя доньки.

Дані докази об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі та не спростовані обвинуваченою. Позицію ОСОБА_5 суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 заподіяла умисне легке тілесне ушкодження доньці ОСОБА_12 , а тому її дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України.

Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Враховується також те, що протягом судового розгляду вона не усвідомила всю тяжкість скоєного щодо власної дитини якій завдано крім фізичних ще й психологічних страждань, жодного разу вона не висловила осуд своєї поведінки. Манера спілкування з донькою ОСОБА_9 в засіданні є свідченням відсутності прагнення виховання дітей в дусі любові та материнської підтримки.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не виявлено.

Обтяжує її покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо малолітньої дитини та у присутності дитини.

Призначаючи вид і міру покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, та приймає рішення про покарання обвинуваченій в максимально визначених межах санкції даної статті у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя