Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2322/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000566 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Роза Люксембург Широківського району Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.296 КК України

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2018 року, близько 22 години 30 хвилин, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись в громадському місці, а саме навпроти будинку культури, що розташований по вул.Карпатської Січі в с.Веряця, де грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих загальнообов`язкових норм та правил поведінки в суспільстві, в присутності неповнолітніх ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , після того, як ОСОБА_6 зупинив випадкового перехожого, яким виявився потерпілий ОСОБА_9 , безпричинно наніс останньому удар кулаком по голові. Від удару ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_9 впав на узбіччя дороги. Підтримуючи хуліганські дії обвинуваченого ОСОБА_6 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 без наявності на те будь-яких причин, передбачаючи протиправний характер своїх дій та розуміючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення з метою спричинення фізичного болю, з хуліганських мотивів, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 перебуває в лежачому положенні та не вчиняє опору наніс останньому один удар рукою в область голови та один удар обутою ногою в область живота потерпілого.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_12 заподіяно тілесні пошкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа, забою головного мозку середньої ступені важкості, синця шкірних покровах лівої параорбітальної ділянки лиця, одно садно на шкірних покровах потиличної ділянки волосистої частини голови, дещо зліва; два садна на відстані 2,5 см. одне від одного на шкірних покровах тім`яно потиличної ділянки волосистої частини голови, дещо справа, які стверджуються висновком судово-медичного експерта за №76 від 27.06.2018 р.

Тілесні пошкодження у вигляді саден та синця - кваліфікуються як ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів і за цією ознакою у відповідності з пунктом 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб.

28 травня 2018 року, близько 22 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись в громадському місці, а саме навпроти будинку культури, що розташований по вул.Карпатської Січі в с.Веряця, де грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих загальнообов`язкових норм та правил поведінки в суспільстві, в присутності неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_4 , з хуліганських мотивів, зупинив випадкового перехожого, яким виявився потерпілий ОСОБА_9 , який у той час рухався по вул.Карпатської Січі, в зухвалій формі звернувся до останнього, та без наявності на те будь-яких причин, передбачаючи протиправний характер своїх дій та розуміючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення з метою спричинення фізичного болю, безпідставно, наніс ОСОБА_9 одного удару кулаком руки у область лівої частини обличчя, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на узбіччя дороги. Продовжуючи свої хуліганські дії, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 перебуває в лежачому положенні та не вчиняє опору ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , який підбіг, почав наносити удари обутими ногами та руками по тілу потерпілого.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_12 заподіяно тілесні пошкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа, забою головного мозку середньої ступені важкості, синця шкірних покровах лівої параорбітальної ділянки лиця, одно садно на шкірних покровах потиличної ділянки волосистої частини голови, дещо зліва; два садна на відстані 2,5 см. одне від одного на шкірних покровах тім`яно потиличної ділянки волосистої частини голови, дещо справа, які стверджуються висновком судово-медичного експерта за №76 від 27.06.2018 р.

Тілесні пошкодження у вигляді саден та синця - кваліфікуються як ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів і за цією ознакою у відповідності з пунктом 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб.

Крім цього, 28 травня 2018 року, близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_6 знаходячись в громадському місці, а саме навпроти будинку культури, що розташований по вул.Карпатської Січі в с.Веряця, де в присутності неповнолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , з хуліганських мотивів, зупинив випадкового перехожого, яким виявився потерпілий ОСОБА_9 , який у той час рухався по вул.Карпатської Січі, в зухвалій формі звернувся до останнього, та без наявності на те будь-яких причин, передбачаючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи їх суспільну небезпечність, діючи умисно, свідомо припускаючи небезпечні наслідки для здоров`я потерпілого, розраховуючи на подальші протиправні дії щодо нього та відсутність конкретних обставини, які могли б їх відвернути з метою спричинення сильного фізичного болю, безпідставно, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком руки у область лівої частини обличчя, внаслідок чого останній втратив рівновагу та з прискоренням впав па узбіччя дороги.

В результаті протиправних дій ОСОБА_13 при падінні потерпілий отримав сильний удар задньою частиною голови об поверхню узбіччя дороги, внаслідок чого отримав тілесні пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку та переломом основи черепа, які відповідно до п.2.1.3/б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6» МОЗ України від 17.01.1995 р. та відповідно до висновку судово-медичного експерта №76 від 27.06.2018 кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент його заподіяння.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини пред`явленого йому обвинувачення та визнав вину за ч.2 ст.296 КК України. Пояснив, що в кінці травня 2018 року він зі своїми друзями поїхали на дискотеку в с.Веряця. Будучи напідпитку, біля клубу в с.Веряця, він разом з ОСОБА_13 підійшли до ОСОБА_9 і він наніс останньому один удар рукою в область обличчя і один удар ногою в область стегна. Шкодує, що так сталося.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 повністю підтвердив обставини пред`явленого йому обвинувачення та визнав вину за ч.1 ст.121 та ч.2 ст.296 КК України. Пояснив, що в кінці травня 2018 року він разом із друзями пішли на дискотеку в с.Веряця. Біля будівлі клубу проходив ОСОБА_9 . Він, обвинувачений, щось запитав ОСОБА_9 , після чого наніс один удар рукою в область голови, він якого потерпілий впав на асфальт. Більше він не наносив потерпілому тілесних ушкоджень. Дуже жалкує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в кінці травня 2018 року він стояв біля клубу в с.Веряця. До нього підійшов ОСОБА_13 і наніс йому удар у голову, після чого він впав на асфальт і вдарився головою. Надалі, до нього підбіг ОСОБА_4 і наніс йому удар рукою і ногами. Раніше він не мав з обвинуваченими жодних стосунків. До обвинувачених претензій не має, ними повністю відшкодовано матеріальну та моральну шкоду.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених. При цьому судом обвинуваченим було роз`яснено, що в цьому випадку вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.296 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.113), на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.108), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.109), доповідь органу пробації, на думку якого виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, наявності обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.ст.75, 104 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце. Ці діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб та ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні цих кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальні правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.296 та ч.1 ст.121 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.112), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.107), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.111).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення даних кримінальних правопорушень, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчинених злочинів, враховує наслідки та обставини вчинених злочинів (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статтей, за якими кваліфіковано його дії. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_6 слід остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не обиралися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_14 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_16 остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_15 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатської апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1