Справа № 175/3999/18
Провадження № 1-кп/175/247/18
Ухвала

Іменем України

10 грудня 2018 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000573 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Веселе Бериславського району Херсонської області, громадянина України, з вищоюосвітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_3 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення проживаючого (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

10 жовтня 2018 року на розгляд Дніпропетровського районного суду з Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 надійшов обвинувальний акт від 18 квітня 2018 року (з додатками) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 18 квітня 2017 року, по якому 19 лютого 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122 КК України та 19 лютого 2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

12 жовтня 2018 року ухвалою судді обвинувальний акт призначений до попереднього розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд за участю сторін, представника потерпілого та потерпілих. Не заперечував проти прийняття цивільного позову ОСОБА_11 . Будь-яких клопотань не мав.

Захисник ОСОБА_4 вважала, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору у зв`язку з тим, що надана його копія стороні захисту, не містить дат його затвердження та складання.

Захисник ОСОБА_5 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту через його невідповідність вимогам п.5 ч.2 ст.291 та п.1 ч.1 ст.91 КПК України, що порушує положення ст.ст.62, 63 Конституції України.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Представник потерпілого ОСОБА_8 не заперечували проти призначення обвинувального акту до розгляду, але звернула увагу суду, що під час досудового розслідування в інтересах потерпілого ОСОБА_12 подавався цивільний позов з оригіналами документів.

Потерпілий ОСОБА_12 у підготовче засідання не з`явився. За інформацією його представника ОСОБА_8 він не заперечував проти проведення підготовчого засідання без його участі.

Потерпілий ОСОБА_11 у підготовче судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду 02 листопада 2018 року надав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, просив долучити цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Згідно з ч.8 ст.290 КПК України про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів повідомляються цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, після чого ці особи мають право ознайомитися з ними в тій частині, яка стосується цивільного позову, за правилами, викладеними в цій статті.

Частиною 9 статті 290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

За приписом пунктів 1, 2, 3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр), який має відповідати вимогам ст.109 КПК України; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і Реєстру.

Відповідно до ч.2 ст.109 КПК України Реєстр повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Зазначені вимоги не виконані у повному обсязі.

Так, у порушення вимог ст.109 КПК України у долученому до обвинувального акта Реєстрі не міститься: 1) жодних даних про залучення слідчим до участі у кримінальному провадженні захисників (їх прізвищ, адрес і засобів зв`язку), тоді як у підготовчому засіданні захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили про свою участь під час досудового розслідування та при виконанні вимог ст.290 КПК України; 2) даних про повідомлення захисників про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування; 3) даних про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів, а потерпілим прокурору, із зазначенням найменування таких матеріалів, й зокрема відсутні відомості про факт надання доступу до цих матеріалів захисникам, представнику потерпілого та потерпілим.

Отже, на даній стадії процесу суд позбавлений можливості пересвідчитися у тому, що право обвинувачених на захист не було порушено і що захисники, потерпілі та представник потерпілого реалізували своє право доступу до матеріалів кримінального провадження чи відмовилися від такого процесуального права.

У частині 1 статті 293 КПК України зазначено, що одночасно з переданням обвинувального акта… до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію Реєстру підозрюваному, його захиснику…

Однак, доказів виконання прокурором вимог ч.1 ст.293 КПК України не містять ні додатки до обвинувального акта (відсутні розписки захисників про отримання зазначених документів), ні Реєстр, у якому взагалі відсутні відомості про захисників.

Прокурор лише повідомив, що копії обвинувального акта і Реєстру вручені захисникам, але не зміг пояснити причину не долучення до обвинувального акта розписок адвокатів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про отримання цих документів.

Крім того, з наданої захисником ОСОБА_4 копії обвинувального акту убачається, що обвинувальний акт, надісланий до суду, відрізняється від обвинувального акту, врученого стороні захисту в частині того, що в останньому не зазначені дати його затвердження та складання.

Також представник потерпілого повідомила, що під час досудового розслідування в інтересах потерпілого ОСОБА_12 подавався цивільний позов з оригіналами документів.

Однак, такий позов і розписки обвинувачених про його отримання до обвинувального акта не долучені, що свідчить про невиконання органом досудового розслідування та прокурором вимог пунктів 2, 3 ч.4 ст.291 КПК України.

Згідно положень ст.7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження належить законність і забезпечення права на захист.

Право на захист забезпечується, зокрема, тим, що обвинувачений має право знати у вчиненні якого злочину його обвинувачують (п.1 ч.3 ст.42 КПК України), а право на справедливий суд забезпечується і тим, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має, щонайменше, право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (п. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, далі Конвенція).

Європейський суд з прав людини в рішенні «Абрамян проти Росії» зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції наголошується на необхідності приділення особливої уваги роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення у справі «Камасінскі проти Австрії»). Крім того, необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

Виходячи з наведеного, у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, окрім обставин кримінального правопорушення, в обвинувальному акті підлягає викладенню також й формулювання обвинувачення, оскільки формулювання обвинувачення - це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки злочину, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми кримінального Кодексу, тому що саме формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість обвинуваченому у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного кримінального провадження.

З матеріалів провадження убачається, що обвинувальний акт складено без додержання зазначених вимог.

Таким чином, пред`явлене обвинувачення не відповідає вимогам ст.20 КПК України щодо забезпечення права обвинувачених на захист, оскільки слідчим при складанні обвинувального акту та прокурором при його затвердженні не дотримано вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що на думку захисників, з чим погоджується суд, виключає можливість здійснення обвинуваченими свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України і про необхідність його повернення прокурору для усунення перелічених недоліків, які є істотними та перешкоджають призначенню судового розгляду по вказаному кримінальному провадженню.
Питання щодо інших процесуальних порушень, які допущені на думку захисників, знаходяться поза межами питань, що підлягають

вирішенню у підготовчому засіданні, та можуть бути вирішенні під час усунення недоліків обвинувального акту і Реєстру.

У зв`язку з поверненням обвинувального акта прокурору відсутні правові підстави для долучення до обвинувального акту цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 від 01.11.2018 року.

Окрім цього, суд вважає необхідним звернути увагу, що обвинувальний акт, наданий суду, затверджений 18 квітня 2018 року, а до канцелярії суду переданий лише 10 жовтня 2018 року, тобто майже через півроку, що є неприпустимим, оскільки призвело до грубого порушення розумних строків, закріплених у частинах 1 і 2 ст.28 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000573 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122 КК України та відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 для усунення недоліків у розумний строк.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 від 01.11.2018 року про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення повернути ОСОБА_11 , роз`яснивши право звернення з таким позовом під час усунення прокурором недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпропетровський районний суд.

Суддя ОСОБА_1