Дата документу 12.10.2018 Справа № 554/8237/18
Провадження №1-кс/554/9707/2018
У Х В А Л А

іменем України

12 жовтня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0002970 від 11.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і погодженого прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на вилучене майно, а саме на вилучений в ході огляду від 11.10.2018 року мобільний телефон марки «Nokia 3», IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , яка проживає: АДРЕСА_1 та визначити місцем зберігання речового доказу у камері зберігання речових доказів Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області до скасування майна у встановленому порядку.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002970 від 11.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Слідчий зазначає, що 06.09.2018 близько 19 год. 00 хв. невідома особа перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , таємно шляхом вільного доступу викрала належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia 3», IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , чим спричинила майнову шкоду у розмірі 2699 гривень.

11.10.2018 року у ході огляду в приміщенні Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області по вул. Сковороди, 2б громадянин, який представився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_3 добровільно, в присутності понятих видав мобільний телефон марки «Nokia 3», IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , чорного кольору.

11.10.2018 постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, беручи до уваги, що вилучений в ході огляду мобільний телефон марки «Nokia 3має значення речового доказу, враховуючи, що він може бути використаний під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, слідчий вважав необхідним накласти арешт на вказане майно та просить задовольнити клопотання.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Від особи, у якої було вилучено майно, надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення огляду 11.10.2018 року, а саме на вилучений під час огляду 11.10.2018 року мобільний телефон марки «Nokia 3».

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом установлено, що 11.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0002970 від 11.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Із клопотання вбачається, що 06.09.2018 близько 19 год.00 хв. невідома особа перебуваючи за адресою м. Полтава, вул. Лідова 13, таємно шляхом вільного доступу викрала належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia 3», IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , чим спричинила майнову шкоду у розмірі 2699 гривень.

Згідно копії протоколу від 11.10.2018 року вбачається, що під час огляду у ОСОБА_5 було виявлено і вилучено мобільний телефон марки «Nokia 3», IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , який ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції.

Постановою слідчого від 10.10.2018 року вищевказану мобільний телефон марки «Nokia 3» було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002970.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вилучене майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, що підтверджується, зокрема, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.09.2018 року від ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 14.09.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 12.09.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 11.10.2018 року, протоколами слідчих дій та матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч.1 ст. 185 КК України.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно, що 11.10.2018 року було вилучене від час огляду, а саме мобільний телефон марки «Nokia 3», є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 11.10.2018 року під час огляду мобільний телефон марки «Nokia 3», IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , яка проживає: АДРЕСА_1 , визначивши місцем зберігання вказаного речового доказу на час проведення експертиз у кримінальному провадженні - камеру зберігання речових доказів Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, розташованого за адресою: м.Полтава, вул.Сковороди, 2-б, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1