Справа № 464/5578/18
пр.№ 1-кп/464/185/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Львові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 464/5578/19, внесеному 31.07.18. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002431, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з вищою освітою, невійськовозобво*язаного, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, працює диспетчером ПП «Транслогіст», судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України;

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_5 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 ,-

з участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого та захисника, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника відділу транспортної логістики ВП «ЛХЗ №5» ПрАТ «Концерн Хлібпром», будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права, всупереч інтересам служби, вчинив службове підроблення, а саме з метою отримання готівкових коштів для здійснення ремонту службового автомобіля «Chevrolet Lacetti», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належного ПрАТ «Концерн Хлібпром», у невстановлений слідством час увійшов у злочинну змову із директором ПП «Автопоміч «Софія» ОСОБА_7 з метою складання завідомо неправдивого офіційного документа, який би підтвердив факт проведення ремонтних робіт зазначеного вище службового автомобіля. Надалі, 19.04.18., впродовж робочого дня, оскільки більш точний час слідством не встановлений, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_4 , будучи засновником та директором ПП «Автопоміч «Софія», та згідно із статутом приватного підприємства наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто службовою особою юридичної особи приватного права, за адресою здійснення підприємницької діяльності у м.Львові по вул. Просторій,9 склав завідомо неправдивий офіційний документ «Акт № здачі-прийняття робіт (надання послуг)» від 19.04.18., в який вніс недостовірні відомості про те, що ПП «Автопоміч «Софія» було надано послуги з ремонту службового автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ПрАТ «Концерн Хлібпром» загальною вартістю виконаних робіт з ПДВ 26409,60 грн., підписавши його як виконавець робіт, затвердивши його від свого імені та скріпивши печаткою ПП «Автопоміч «Софія», передав даний документ ОСОБА_4 для підпису. В свою чергу, ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо про те, що ПП «Автопоміч «Софія» не виконало робіт та не надало послуг, перелічених у «Акті № здачі-прийняття робіт (надання послуг)» від 19.04.18., а сам автомобіль перебуває у несправному стані, у точно невстановлений час у м.Львові по вул.Хлібній, 2, після отримання даного документа підписав його як замовник від ПрАТ «Концерн Хлібпром», та у подальшому передав даний документ для затвердження ОСОБА_8 , який, не будучи обізнаним у злочинній діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , такий акт затвердив від ПрАТ «Концерн Хлібпром». У подальшому, на підставі вказаного акта ПрАТ «Концерн Хлібпром» перераховано на рахунок ПП «Автопоміч «Софія» грошові кошти в сумі 26409,60 грн. Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, тобто у складанні службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, він же, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа з метою отримання готівкових коштів для здійснення ремонту службового автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ПрАТ «Концерн Хлібпром», у період із 19 по 25 квітня 2018 року, перебуваючи за місцем своєї праці у м.Львові, по вул.Хлібній,2, діючи умисно та достовірно знаючи, що «Акт № здачі-прийняття робіт (надання послуг)» від 19.04.18. є підробленим, використав даний документ, подавши його ПрАТ «Концерн Хлібпром» як достовірний, що стало підставою для перерахунку ПрАТ «Концерн Хлібпром» грошових коштів в сумі 26409,60 грн. на рахунок ПП «Автопоміч «Софія» за роботу та послуги, які надані не були. Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Під час підготовчого судового провадження між його сторонами: начальником Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_6 досягнуто та підписано угоду від 26 березня 2019 року про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений беззастережно визнає: свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та наведені обставини вчинення цих злочинів; сторони дійшли згоди щодо обрання обвинуваченому покарань за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені: ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов*язані із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на строк один рік; та ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.; на підставі ч.1, 3 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов*язані із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на строк один рік. При цьому підозрюваному роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском за участі свого захисника.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу, яка передбачена санкцією цієї статті, в межах його розміру з додатковим покаранням, визначеним у ст.55 КК України.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з*ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Обвинуваченому роз*яснено вимоги ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз*яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475, 532 КПК України,
у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 березня 2019 року між начальником Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 464/5578/19, внесеному 31.07.18. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002431.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.4 ст.358 КК України - штраф в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 грн.;
-за ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України - штраф в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400 грн. з позбавлення права обіймати посади, пов*язані із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на строк один рік.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 визначити покарання - штраф 3400 грн. з позбавлення права обіймати посади, пов*язані із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, на строк один рік.
Речові докази: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та два компакт диски, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при справі.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення ЛНДІСЕ еспертизи № 5689 від 21.12.18. в сумі 8151 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1