Справа №499/862/18
Провадження №1-кп/498/83/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження №0000269 від 01 вересня 2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уварово Тамбовської області Російської Федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.08.2012 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі,
який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2018 року біля 23:00 годин між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Під час даної сварки обвинувачений ОСОБА_5 з метою нанесення тілесних ушкоджень, навмисно наніс за допомогою кухонного ножа, тримаючи його в правій руці, два удари навідмаш, які прийшлись в ліву частину груді та праве передпліччя потерпілому, тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: рубців лівої половини грудної клітини та правого плеча утворилися в результаті загоєння ран, описаної в медичній документації, як колото-різані, які згідно висновку експерта № 28 від 11 вересня 2018 року могли бути спричинені від дії будь-якого плаского колюче-ріжучого знаряддя, що має гостре лезо і кінець, чим міг бути кухонний ніж, в результаті удару в область грудної клітки і правого плеча потерпілого. Зазначені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6, але менше 21 днів.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
28 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471, 473 КПК України.
Згідно даної угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч.2 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт терміном 150 годин. Крім цього, даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.
За п.1 ч.1ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути зазначене кримінальне провадження відповідно до положень ст. 474 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю, погодився з його кваліфікацією, щиро розкаявся та просив затвердити угоду про примирення.Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання він взмозі реально.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження мирової угоди.
Потерпілий підтвердив факт укладення угоди та зазначив, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди передбачені законом.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечував, оскільки вона відповідає вимогам КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, а саме у виді громадських робіт на строк 150 годин є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особі обвинуваченого та не суперечать вимогам КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин,суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Згідно ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий під час досудового провадження досягли угоди про примирення, при цьому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин, між ним та потерпілим була досягнута домовленість про призначення йому покарання за ч.2 ст. 125 КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення укладену 28 вересня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000269 від 01 вересня 2018 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та потерпілому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1