УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 121 41 від 15.11.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернулась слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 з погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 121 41за ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 16.02.2018 невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , шляхом обману переоформив право власності на майно за ТОВ «ФК «АМБЕР», заволоділи нерухомим майном, а саме квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 123 000,00 доларів США, яка належить гр. ОСОБА_6 , чим завдали останньому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Так, встановлено, що у вересні 2006 року ОСОБА_6 уклав договір про участь у будівництві об`єкта нерухомості від 25.09.2006 за № 0071/007 з ТОВ «Виробничій вектор» щодо придбання квартири, якій у подальшому присвоєно адресу: АДРЕСА_2

З метою придбання вказаної квартири ОСОБА_6 уклав кредитний договір з акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» на отримання кредиту на загальну суму 123 000,00 доларів США.

Для забезпечення повернення вказаного кредиту між ОСОБА_6 та АБ «АвтоЗАЗбанк» 25.09.2006 за № 4816 укладено Іпотечний договір, предметом якого визначено майнові права на незакінчене будівництво трикімнатної квартири АДРЕСА_3 до перетину з АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 .

У зв`язку з ліквідацією АБ «АвтоЗАЗбанк» його правонаступником спочатку став ПАТ «Банк Кіпру», однак у 2014 вказаний вище кредитний договір відповідно до договору факторингу передано ТОВ «Кредитні ініціативи», з яким у ОСОБА_6 06.06.2014 укладено договір про внесення змін до кредитного договору.

У зв`язку з завершенням будівництва та присвоєнням будинку поштової адреси 16.02.2015 ОСОБА_6 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виконавши умови кредитного договору.

Однак на початку листопада 2018 року до ОСОБА_6 звернулись невідомі особи та повідомили останньому, що власником зазначеної квартири є ТОВ «ФК «АМБЕР».

Слідством встановлено, що 02.03.2018 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , на підставі іпотечного договору № 4816, укладеного між ОСОБА_6 та АБ «АвтоЗАЗбанк» незаконно та безпідставно видав виконавчий напис та вчинив реєстраційні дії, якими перереєстрував право власності на належний ОСОБА_6 об`єкт нерухомості за ТОВ «ФК «АМБЕР».

З огляду на те, що вказаний об`єкт нерухомого майна є предметом кримінально протиправних дій, слідчий просила накласти на нього арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Матеріалами клопотання доведено, що об`єкт нерухомості, на який ініційоване накладення арешту, незаконно вибув з приватної власності, що обґрунтовує потреби досудового розслідування у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та обмеження прав осіб з метою недопущення його подальшого відчуження та використання.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 121 41 від 15.11.2018 арешт на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , власником якої згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, є ТОВ «ФК «АМБЕР».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1