ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженні, прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2018 року, 0002886 від 18.11.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фкіх-Бен-Салах королівства Марокко, громадянина Марокко, не одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, який навчається на 2 курсі денної форми навчання на факультеті стоматології Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», раніше не судимого, із неповною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_9
перекладача Неємех Ітуаль Гассан

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 терміном на 60 діб.
В обґрунтування вказав, що рішення слідчого судді є поверхневим, не обґрунтованим, не вмотивованим, таким, що містить, недостовірну інформацію. Так, слідчий суддя в своєму незаконному рішенні зазначає лише про один ризик, на який посилається сторона обвинувачення, а саме на те, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, інших п`ять ризиків, які зазначені у клопотанні та проголошені прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя взагалі не зазначає.
Прокурор наголошує, що судом першої інстанції в рішенні встановлені наступні обставини, які жодним чином не підтверджені будь-якими доказами, а саме: що підозрюваний має постійне місце проживання, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, підозрюваний навчається па другому курсі Медичної академії, підозрюваний визнає свою вину та намагається виправити свою провину, допомогти слідству скоріше завершити досудове розслідування. На думку прокурора суд першої інстанції в порушення п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України не врахував докази сторони обвинувачення, не навів жодних мотивів неврахування доказів сторони обвинувачення, що є не припустимим.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2018 року, частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 19 січня 2019 року.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, а також враховуючи, що підозрюваний провину визнає, допомагає слідству якомога скоріше завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002886, має наміри відшкодувати потерпілому матеріальну та моральну шкоди, які були завдані кримінальним правопорушенням, суд вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт в нічний час доби, який буде співрозмірним та достатнім для забезпечення належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час розслідування кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено у суді першої інстанції, надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КПК України, у якому останньому повідомлено про підозру, зокрема письмовими доказами такими, як рапорт оперуповноваженого Соборного ВП капітана поліції ОСОБА_11 , лікарською довідкою КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І. І. Мечнікова» № 3899 від 18.11.2018 року, протоколом огляду місця події від 18.11.18 року, протоколом допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 18.11.2018 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 з яких убачається, що як саме ОСОБА_7 наніс удар келихом по голові потерпілому.
На підставі наданих стороною обвинувачення доказів достовірно встановлено, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного зі злочином, а тому колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.
Разом з тим, слідчий суддя, застосував до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у певний період доби, обґрунтовано зазначив у своїй ухвалі про те, що ризиків, передбачених ст.177 КПК України під час розгляду клопотання не встановлено. Зокрема, прокурором не доведено наявність ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого ризиків, передбачених ст.177 КПК України не встановлено. Зокрема, прокурором не доведено наявність ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень, не надано доказів на підтвердження вказаних ризиків і до апеляційного суду.
З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, разового характеру інкримінованої події, слідчий суддя, дійшов правильного висновку про те, що з урахуванням вимог ч.4 ст. 194 КПК України, до підозрюваної можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні слідчого, оскільки прокурор при розгляді даного клопотання хоч і довів наявність обставин, передбачених п.п.1 і 2 ч.1 вказаної статті, тобто обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та формальну наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не довів обставин, передбачених п.3 ч.1 вказаної статті, тобто недостатність застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки не надав будь-яких даних на підтвердження того, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії, отож обґрунтовано зробив висновок і про те, що належну поведінку підозрюваної може забезпечити й інший запобіжний захід не пов`язаний із взяттям під варту, зокрема домашній арешт.
З урахуванням обставин викладених вище, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції прокурора про те, що судом не враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не усуває ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.
При цьому, колегія суддів також враховує, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, визнання останнім своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який має намір відшкодувати матеріальну шкоду, який співпрацює з органами досудового розслідування.
З врахуванням особи підозрюваного, колегія суддів вважає, що на час досудового розслідування ОСОБА_7 правильно обрано слідчим суддею запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженні, прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2018 року, 0002886 від 18.11.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4