Справа № 643/4028/19
Провадження № 1-кс/643/1694/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001349 від 15.03.2019 за ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001349 від 15.03.2019 за ч. 1 ст. 203-2 КК України в обґрунтування якого зазначив, що 14.03.2019 у кримінальному провадженні проведено огляди місця події за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , під час яких вилучено певне майно, а саме системні блоки та монітори.

Посилаючись на положення ст.ст. 98, 167, 168, 170 КПК України слідчий зазначає, що дане майно є тимчасово вилученим, відповідає критеріям, переліченим в ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, отже має бути арештоване, що відповідатиме меті збереження речових доказів.
В суді слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та додатково зазначили, що наразі вирішується питання про експертне дослідження вилученого майна з метою підтвердження або спростування факту його використання як знаряддя у гральному бізнесі, що є забороненим видом діяльності. При цьому арешт вилученого майна має сприяти цьому та унеможливити знищення чи переховування даного майна.

Представники ТОВ «Тераголд» (далі Товариство), яке є власником майна, вилученого по пр. Ювілейному, 52Д у м. Харкові, проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що огляд, а фактично обшук приміщень, що використовуються Товариством у своїй законній підприємницькій діяльності, під час якого вилучене належне Товариству майно проведений без відповідної ухвали суду та дозволу власника. При цьому відеозапис даної слідчої дії не здійснювався, майно вилучено не дивлячись на пряму заборону закону (ст.ст. 159, 168 КПК України). В наступному слідчий не звертався до суду з клопотанням про отримання дозволу на обшук зазначеного приміщення.

Крім того, діяльність Товариства є законною, підтверджується всіма необхідними правовстановлюючими та договірними документами й чітко регламентована Законом України «Про державні лотереї в Україні».

Суд, розглянувши клопотання, дійшов наступного: виниклі між сторонами правовідносини врегульовані ст.ст. 167-175 глав 16 «Тимчасове вилучення майна» та 17 «Арешт майна» Розділу ІІ, ст.ст. 233-237 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасове вилучення майна, як зазначено в абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду. При цьому абз. 2 даної статті передбачає, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Частиною 1 ст. 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.
Згідно ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Огляд житла чи іншого володіння особи, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Ні до клопотання, ні в судовому засіданні слідчим чи прокурором не надано доказів отримання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук зазначених в клопотанні приміщень, або, принаймні, доказів звернення слідчого чи прокурора з відповідним клопотанням до слідчого судді.
В частині 2 ст. 173 КПК України міститься посилання на обставини, які має враховувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна, серед яких зазначені: правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), тобто у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів. Саме ця мета й зазначена слідчим у клопотанні про арешт майна.
Проте викладені вище обставини свідчать про відсутність правової підстави арешту майна, так як відсутнє процесуальне рішення, яке б вказувало, що вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт, здійснено у передбачений законом спосіб. Це, в свою чергу, ставить під сумнів допустимість отриманих 14.03.2019 під час огляду доказів, тобто можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Викладене дає підстави для висновку про недоведеність слідчим й прокурором необхідності арешту та наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, що тягне відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 233-234, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001349 від 15.03.2019 за ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Негайно повернути майно, вилучене під час огляду місця події від 14.03.2019, проведеного в період з 17:00 до 19:30 за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 83/26 та вилучене під час огляду місця події від 14.03.2019, проведеного в період з 18:20 до 19:10 за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 52Д володільцю вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1