пр. № 1-кс/759/5355/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000146 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2018 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20 листопада 2018 року на розгляд слідчого судді передано клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві майора поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене майно, а саме: автомобіль марки «PEUGEOT 208», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом користування ОСОБА_6 , вилучений згідно протоколу обшуку від 14.11.2018, на ділянці місцевості біля буд. № 1 по вул. Лебедєва в м. Києві.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 24.10.2018 по 15.11.2018, знаходячись у невстановленому місці, з корисливих мотивів, забезпечив зайняття проституцією декільком особам жіночої статі, які за грошову винагороду надали ОСОБА_7 послуги сексуального характеру.
Так, ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, часі та обставинах, діючи з корисливих спонукань, бажаючи отримувати доходи від протиправної діяльності, маючи умисел на втягнення осіб жіночої статі в зайняття проституцією, посягаючи на моральні засади суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою тематичних груп у додатках для смартфонів та персональних комп`ютерів VOiP-телефонії «Whats App» та «Telegram», що дозволяє обмінюватись повідомленнями, до яких додав повій, та в яких вирішив відсилати повідомлення з пропозицією про надання інтимних послуг клієнтам за грошову винагороду, в яких вказано побажання клієнта та суму грошової винагороди за інтимні послуги сексуального характеру.
В подальшому ОСОБА_6 , усвідомлюючи свої протиправні дії, серед своїх знайомих та у вищевказаних мобільних додатках відшукав декілька осіб жіночої статі, які за грошову нагороду надають послуги сексуального характеру. Після чого ОСОБА_6 , отримавши можливість використання відповідних осіб, з метою особистого незаконного збагачення, став у вказаних додатках та серед своїх знайомих відшукувати клієнтів, з метою подальшого забезпечення їх послугами повій з грошову винагороду, з метою подальшого отримання прибутку як відсоток за забезпечення повій клієнтами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на забезпечення зайняття проституцією третіх осіб, ОСОБА_6 в період часу з 24.10.2018 по 14.11.2018 забезпечив декільком особам жіночої статі умови для надання сексуальних послуг ОСОБА_7 за грошову винагороду, за що отримав відповідне незаконне збагачення, шляхом перерахування на вказані ним банківські картки чи особисто в руки.
Вищевказане свідчить про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, а також свідчить про відсутність провокування особи на вчинення злочину та містить достатньо підстав вважати, що останній в подальшому буде продовжувати вчиняти протиправні дії.
Згідно протоколу обшуку проведеного 14.11.2018, на ділянці місцевості, розташованій біля буд. АДРЕСА_1 , оглянуто та вилучено автомобіль марки «PEUGEOT 208», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом користування ОСОБА_6 .
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та пояснив, що вилучені вище зазначені речі та предмети являються речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.2 ст. 167 тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей,документів,грошей тошо яких є достатньо підстави вважати,що вони: підшукані,виготовлені,пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на транспортний засіб «PEUGEOT 208», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом користування ОСОБА_6 відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також у вказаному транспортному засобі під час проведення обшуку було відшукано та вилучено грошові кошти, отримані від злочинної діяльності, документи, які стосуються протиправної діяльності в електронному вигляді, зокрема щодо сутенерства та втягнення осіб у проституцію, тобто набуте кримінально протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.167, 170-173, 175, 237,309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000146 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2018 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України -задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно, а саме: автомобіль марки «PEUGEOT 208», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом користування ОСОБА_6 , вилучений згідно протоколу обшуку від 14.11.2018, на ділянці місцевості біля буд. № 1 по вул. Лебедєва в м. Києві.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1