ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2329/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/64/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

секретаря ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 30 січня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00 год. 00 хв. 28 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у сумі 153 680 гривень з покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку внесення такої.

Згідно ухвали слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного в їх сукупності, те, що проведені не усі необхідні слідчі дії, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, а випадку залишення запобіжного заходу без змін встановити мінімальний розмір застави.

Вважає, що ризики, які наведені у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді, не підтверджуються матеріалами справи.

Вказує, що ні у клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не зазначено, яким саме чином підозрюваний ОСОБА_7 може вчиняти інші правопорушення, впливати на свідків та підозрюваних для надання ними неправдивих показань, а також знищити, сховати або спотворити будь-які речі.

Стверджує, що підозрюваний не має на меті ухилятися від органів досудового розслідування, а, навпаки, бажає сприяти у встановленні обєктивної істини у даному кримінальному провадженні.

Також зазначає, що до клопотання слідчого не долучено жодних доказів причетності підозрюваного ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Вказує, що відсутні також відомості про осіб, яким нібито відбувався збут наркотичних засобів, за яку суму коштів, час вчинення злочину. Повідомлення про підозру не містить відомостей щодо збуту наркотичних засобів, а дії підозрюваного кваліфікуються як закінчений злочин.

Також, як зазначає захисник, поза увагою слідчого судді залишився той факт, що з 30 листопада по 07 грудня 2018 року підозрюваний ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону.

Крім того, слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, його міцні соціальні звязки, позитивну характеристику за місцем проходження служби, те, що він брав участь в антитерористичній операції, а також незадовільний стан здоровя.

Також вказує на те, що слідчим суддею необґрунтовано визначено непомірну суму застави у розмірі 153 680 гривень, оскільки у підозрюваного ОСОБА_7 відсутня можливість внести таку суму, а у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не наведені причини, з яких він визначив саме такий розмір застави.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року за №0000253 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

30 січня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Того ж дня ст. слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, ховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає, що застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

30 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного Тернопільської області клопотання слідчого було задоволено та до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в сумі 153 680 гривень із покладенням відповідних процесуальних обов`язків у випадку її внесення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме ті, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, спілкуватися з іншими невстановленими співучасниками вчинених кримінальних правопорушень для узгодження позиції поведінки, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, які досудовим розслідуванням досі не віднайдено, а також іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя, як цього вимагає ч.4 ст.182 КПК України, належним чином не обґрунтував мотивів, з яких прийшов до висновку, що розмір застави необхідно визначити саме в сумі 153 680 гривень, яка, на думку колегії, є непомірною для підозрюваного.

Так, згідно наведеної вище частини статті КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З матеріалів кримінального провадження, наданих СУ ГУНП в Тернопільській області, будь-яких відомостей, які б свідчили про можливість підозрюваного ОСОБА_7 внести заставу у сумі, зазначеній у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді, не вбачається.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 194, , 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00 год. 00 хв. 28 березня 2019 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу в сумі 38 420 гривень.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду р/р 2849, МФО 820172, код одержувача 42261572, Банк одержувача Державна казначейська служба України у м. Київ.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- зявлятися до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи