Справа № 520/1385/19
Провадження № 1-кс/520/1098/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001329 від 17.04.2018 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, українки, з вищою освітою, неодруженої, працюючої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи зареєстрованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №129 та ліцензії на право зайняття нотаріальною діяльністю, являючись відповідно до ст.3 Закону України «Про нотаріат» фізичною особою, уповноваженою на здійснення незалежної професійної нотаріальної діяльності, зокрема щодо посвідчення прав та фактів, які мають юридичне значення, з метою отримання неправомірної вигоди умисно, зловживаючи наданими їй державою повноваженнями нотаріуса, в порушення вимог статей 43,44,45,47,51, 46-1 Закону України «Про нотаріат», щодо встановлення цивільної дієздатності осіб учасників цивільних відносин, перевірки поданих документів, без використання відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, без згоди, присутності та відома власника об`єкта нерухомого майна ОСОБА_7 склала та посвідчила завідомо підроблений договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 09.10.2017, внаслідок чого позбавила права власності на таке майно наслідника померлого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , чим самим спричинила тяжкі наслідки, що знайшло своє відображення в наступному:

Так, в серпні місяці 2017 року, більш точний час та дата органами досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_9 вступила в злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, направлену на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме придбання права власності на майно шляхом обману в особливо великому розмірі, а саме право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належала померлому ОСОБА_7 , громадянський паспорт якого та правовстановлюючі документи на зазначену квартиру, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2015 року, яке було посвідчено держаним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 4-541; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №40109207 від 09.04.2015; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №36123074 від 09.04.2015; технічний паспорт, виготовлений 29.10.2009 КП «ОМБТІ та РОН» на ім`я ОСОБА_11 , які при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах опинився в ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як 01.09.2017 ОСОБА_9 в робочий час звернулася із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_7 до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за адресою: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-Б, і в цей же день здала громадянський паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в подальшому в період часу з 01.09.2017 по 10.10.2017 зберігався в архіві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за адресою: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-Б, а після 10.10.2017 за вихідним номером ісх.6010/47-55 був перенаправлений до Приморського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області та 24.10.2017 надійшов до Київського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області та згідно акту №11 від 30.11.2017 був знищений.

Чітко розуміючи неможливість самостійного, без сторонньої допомоги, заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала померлому ОСОБА_7 , в жовтні місяці 2017 року, більш точну дату та час не встановлено, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на придбання права власності на квартиру АДРЕСА_2 шляхом обману, ОСОБА_9 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, розуміючи неправомірність своїх дій, вступила у попередню злочину змову із приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_5 , направлену на незаконне заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , пояснивши останній свою мету в незаконному заволодінні квартирою АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала померлому ОСОБА_7 та роз`яснивши ОСОБА_5 , що її дії будуть полягати в зіставленні, посвідченні та внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності завідомо підробного договору дарування зазначеної квартири. На вказану пропозицію ОСОБА_9 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, ОСОБА_5 надала свою згоду, тобто між ОСОБА_9 , невстановленими досудовим розслідуванням особами та ОСОБА_5 було розподілено ролі в незаконному заволодінні квартирою АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_9 з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, в невстановлений в ході досудового розслідування час, надала приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_5 ксерокопію громадянського паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 03.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_2 : свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.04.2015 року, яке було посвідчено держаним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 4-541; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №40109207 від 09.04.2015; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №36123074 від 09.04.2015; технічний паспорт, виготовлений 29.10.2009 КП «ОМБТІ та РОН» на ім`я ОСОБА_11 , для складання, посвідчення та внесення відомостей про укладення договору дарування, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В подальшому, 09.10.2017 приблизно о 16.00 годин приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , перебуваючи в офісному приміщенні за адресою: м.Одеса, вул. Скісна, 38, діючи умисно та з корисливих мотивів, продовжуючи виконувати злочинний план з метою отримання неправомірної вигоди у вигляді заволодіння права власності на квартиру АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, зловживаючи наданими їй державою повноваженнями нотаріуса, в порушення вимог статей 43,44,45,47,51, 46-1 Закону України «Про нотаріат», щодо встановлення цивільної дієздатності осіб учасників цивільних відносин, перевірки поданих документів:

-статті 43 Закону України «Про нотаріат» без оригіналу громадянського паспорту ОСОБА_7 встановила нібито особу дарувальника;

-статті 44 Закону України «Про нотаріат» без оригіналу громадянського паспорту ОСОБА_7 визначила обсяг цивільної дієздатності дарувальника;

-статті 45 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні правочину не перевірила справжність підписів учасників правочинів, а саме дарувальника ОСОБА_7 ;

-статті 46-1 Закону України «Про нотаріат» під час вчинення нотаріальних дій не використовувала відомості Державного реєстру актів цивільного стану громадян;

-статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальної дії прийняла документи, які не відповідають вимогам законодавства;

-статті 51 Закону України «Про нотаріат» не вжила заходів, що вживаються нотаріусом, яка вчиняє нотаріальні дії, при виявленні порушення законодавства,

на підставі наданих ОСОБА_9 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2 та ксерокопії громадянського паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 03.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склала завідомо підроблений договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 09.10.2017, нібито укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Після складання зазначеного договору дарування об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , завірила його своїм посвідчувальним написом, підписом та печаткою, а також внесла відомості щодо вчинення нотаріальних дій з дарування зазначеної квартири до реєстру нотаріальних дій за №331 та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В подальшому, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 видала ОСОБА_9 та невстановленим досудовим розслідуванням особам, завідомо підроблений договір дарування, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на підставі якого ОСОБА_9 придбала право на майно шляхом обману, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 1 024 704, 57 гривень, чим заподіяла ОСОБА_8 , яка є спадкоємцем померлого ОСОБА_7 за законом шкоду в розмірі 1 024 704, 57 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та визнається таким, що є в особливо великих розмірах.

З метою запобігання ризикам у вигляді можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на осіб, які можуть надати викривальні свідчення проти ОСОБА_5 , а також знищення, приховання речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання просив задовольнити, викладені у клопотанні обставини підтримав у повному обсязі, зазначивши, що на даний час не встановлені всі особи, які можуть бути причетними до вчинення кримінально-протиправних дій, потерпіла являється особою похилого віку, що свідчить про наявність ризику можливого незаконного впливу підозрюваної на потерпілу та інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що підозрювана тривалий час працює нотаріусом, існує ризик можливого знищення речей та документів, які мають суттєве значення для кримінального провадження. В частині розміру застави, з урахуванням наявного звіту про визначення середньої ринкової вартості майна, просив обрати заставу в розмірі фактично спричиненої майнової шкоди.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, долучивши письмові заперечення на клопотання, а також характеристику на підозрювану. Крім того, зазначив, що пред`явлена підозра є необґрунтовано, оскільки підозрювана будь-якого майна не набувала, жодної неправомірної вигоди не отримувала. Існування будь-якого ризику стороною обвинувачення не доведено. Так, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується, з урахуванням чого в задоволенні клопотання сторони обвинувачення просив відмовити.

Підозрювана в судовому засіданні повідомила, що жодної змови на вчинення кримінального правопорушення у неї не було, нотаріус згідно ст. 27 ЗУ «Про нотаріат» не несе відповідальності за надання завідомо недостовірних відомостей. Їй не було відомо, що особа померла. Жодної незаконної винагороди не отримувала. Просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали, надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могли вчинити правопорушення.

У рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання своїми повноваженнями нотаріусом з метою отримання неправомірної вигоди, якщо вони спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, про що складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, яке 22.01.2019 року було вручено ОСОБА_5 .

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, в повній мірі підтверджується актовим записом про смерть №9000 від 01.09.2017 року, згідно якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер; договором дарування від 09.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 (який вже фактично на момент укладення такого договору помер), передав безоплатно у власність, а громадянка ОСОБА_9 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 ; відповіддю начальника відділу Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства Юстиції України від 29.05.2018 року, з якої вбачається, зокрема, що при реєстрації актового запису про смерть гр. ОСОБА_7 було вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області від 03.01.2002 року, який 10.10.2017 року за вих. 6010/47-55 був перенаправлений до Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області; договором купівлі-продажу від 14.12.2017 року, укладеним між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , предметом якого була квартира АДРЕСА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 ; договором про розірвання вищевказаного договору купівлі-продажу від 29.12.2017 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.09.2018 року, яка повідомила відомі їй обставини можливого вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.09.2018 року, яка повідомила про те, що вона займає посаду головного спеціаліста відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, та 01.09.2017 року ОСОБА_9 надала до відділу лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 за №2835 від 31.08.2017, а також цивільний паспорт на ім`я ОСОБА_7 (серії НОМЕР_1 , виданий 03.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області), й на підставі цих документів ОСОБА_9 було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.09.2018 року, згідно якого остання пояснила, що вона 14.12.2017 у ОСОБА_9 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Договір купівлі-продажупосвідчувала приватний нотаріус ОМНО- ОСОБА_5 . Надалі від сусідів вона дізналася про те, що власник даної квартири помер ще в серпні 2017 року. Як пояснює ОСОБА_14 , нею було прийнято рішення про розірвання даного договору купівлі-продажу. 29.12.2017 даний договір купівлі-продажу був розірваний та право власності перейшло до ОСОБА_9 ; відомостями Одеської філії ДП «Національні інформаційні системи» Міністерства Юстиції України, згідно яких на підставі заяви ПН ОСОБА_5 від 13.02.2017 року №22/01-16, державним підприємством «Національні інформаційні системи» 03.03.2017 року здійснено всі необхідні заходи щодо надання ПН ОСОБА_5 доступу до ДРАЦС, з метою отримання витягів; звітом про визнання середньо ринкової вартості майна за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якого ринкова вартість вищевказаного об`єкта нерухомого майна становить 1 024 704, 57 гривень; рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2018 року, згідно якого судом було визнано недійсним договір дарування, укладений 09.10.2017 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, тяжкість покарання, яке передбачено у випадку подальшого визнання підозрюваної винною у їх вчиненні, зокрема, у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності на даній стадії кримінального провадження наявний.

Беручи до уваги, що підозрювана обіймає посаду приватного нотаріуса, має, згідно ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» безпосередній доступ до єдиних та державних реєстрів, уповноважена на вчинення різного роду нотаріальних дій, враховуючи, що останній інкримінується, зокрема, вчинення кримінального правопорушення шляхом зловживання своїми посадовими обов`язками, на даний час не всі речі та документи, які мають значення для кримінального провадження встановлені, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику можливого незаконного знищення та приховання підозрюваною речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на те, що в рамках даного кримінального провадження не всі особи, які можуть бути причетними до вчинення кримінально-протиправних дій встановлені, при цьому, підозрюваній інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за попередньою змовою групою осіб, ризик можливого незаконного впливу на таких осіб з боку підозрюваної, з метою не повідомлення останніми обставин, які можуть викривати підозрювану наявний. Крім того, враховуючи, що потерпіла являється особою похилого віку, на даний час не допитано всіх осіб, яким можуть бути відомі обставини можливого вчинення кримінальних правопорушень, серед яких можуть бути й особи, які разом працювали з підозрюваною, слідчий суддя приходить до переконання про наявність також ризику можливого незаконного впливу підозрюваної на вищевказаних осіб, з метою зміни та викривлення їх показів.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, беручи до уваги характеризуючі дані підозрюваної, обставини інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень та наявні ризики, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, при цьому більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти вищевказаним ризикам, які встановлені в судовому засіданні.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
На підставі викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, встановлені в судовому засіданні ризики та обставини можливого вчинення кримінальних правопорушень, розмір шкоди, завданий в результаті можливого вчинення кримінальних правопорушень, який згідно звіту про визначення середньої ринкової вартості майна становить 1 024 704, 57 гривень, беручи до уваги можливість подальшого звернення застави судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність визначення застави підозрюваній у розмірі 1 024 704 гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.
Таким чином, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001329 від 17.04.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 1 024 704 (один мільйон двадцять чотири тисячі сімсот чотири) гривні.
Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № 5435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача Державна казначейська служба України, МФО 820172, отримувач - ТУ ДСА України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 строком до 22.03.2019 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до кабінету № 2 СВ Київського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області до старшого слідчого ОСОБА_6 з періодичністю 2 рази на тиждень по вівторках та четвергах з 10-ї до 12-ї години, що обґрунтовується необхідністю профілактично впливати на ОСОБА_5 , з метою сприяння не ухиленню останньої від слідства та суду, не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду;
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомленою не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної, обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваною, обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Строк дії ухвали становить 57 (п`ятдесят сім) днів, обчислюється з моменту проголошення ухвали та припиняє свою дію 22.03.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1