Справа № 308/7853/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
присяжних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001168 від 10.04.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 , ч.4 ст.187, ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001168 від 10.04.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 , ч.4 ст.187, ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1, 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п. 1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1, 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Ухвалою суду від 27.09.2016 року судом було задоволене клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 про призначення судового розгляду справи судом присяжних, передано справу № 308/7853/16-к відповідальній особі апарату суду для визначення автоматизованою системою документообігу складу суду присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
Відповідно до ч. 3 ст. 383 КПК України усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.
Згідно ухвали колегії суддів Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2018 р. обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 24 листопада 2018 року.
Згідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строки тримання обвинуваченим під вартою до двох місяців у зв`язку із наявними ризиками передбаченими КПК України, що не зменшились на час розгляду справи. Просив врахувати і соціальні зв`язки обвинувачених, а також і покази свідків, які допитані в судовому засіданні, які підтверджують ризик можливості переховування обвинувачених від суду. Окрім того, просив врахувати те, що не всі свідки допитані в судовому засіданні , а відтак існує ризик впливу на свідків.
Захисники обвинувачених в судовому засіданні заперечили проти продовження строків тримання обвинуваченим під вартою, з мотивів відсутності ризиків передбачених КПК України та просили змінити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку захисників.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст.331 КПК України суд приходить до наступного.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.
Суд вважає, що передбачені ст. 177 КПК України, ризики визнані доведеними, згідно судових рішень, якими щодо підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжувався строк їх тримання під вартою.
Судом встановлено наявність ризиків можливості вчинити інше правопорушення, переховуватися від суду, що, в поєднанні з наявними у суді даними про їх особи, які не одружені, не працюють, свідчить про обґрунтованість наявності таких ризиків та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів. Вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень.
Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням їх тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, яке їм інкримінуються, тяжкістю покарання, яке їм загрожує зокрема, згідно санкції статті Кримінального кодексуУкраїни, за злочин, що їм інкримінується за п.п. 1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115 КК України , може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до двох місяців.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів ,
УХВАЛИЛА:

Продовжити строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.307 КК України, під вартою на період судового розгляду справи , але не більше ніж на 60 днів до 13 січня 2019 року.
Продовжити строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1, 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, під вартою на період судового розгляду справи , але не більше ніж на 60 днів - до 13 січня 2019 року.
Продовжити строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п. 1, 6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, під вартою на період судового розгляду справи , але не більше ніж на 60 днів - до 13 січня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали надіслати начальнику Закарпатської УВП №9.
Повний текст ухвали складено і оголошено 16.11.2018 року о 09 год. 35 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2