Справа № 369/2906/19
Провадження №1-кс/369/928/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000976 від 28.02.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням мотивуючи його тим, що 28.02.2019, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи поруч житлового будинку АДРЕСА_1 , де в цей час був припаркований автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, шляхом сканування спеціальним пристроєм, проникли до автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , заздалегідь приготовленим ключем привели двигун в дію та направились в м. Київ. В подальшому вищевказаний автомобіль перевезли на територію СТО, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Стеценка, 20-а, тобто протиправно заволоділи автомобілем марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , поза волею його власника, чим заподіяли гр. ОСОБА_10 матеріального збитку.
Відомості за даним фактом 28.02.2019 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0000976 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2019 близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи поруч житлового будинку АДРЕСА_2 , де в цей час був припаркований автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, який належить ОСОБА_11 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, шляхом сканування проникли до автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , заздалегідь приготовленим ключем привели двигун в дію та направились в м. Київ. В подальшому вищевказаний автомобіль перевезли на територію СТО, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Стеценка, 20-а, тобто протиправно заволоділи автомобілем марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , поза волею його власника, чим заподіяли гр. ОСОБА_11 матеріального збитку.
Відомості за даним фактом 01.03.2019 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0001006 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
02.03.2019 ОСОБА_6 , слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за погодженням із прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта вища, розлучений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово безробітній, зі слів раніше не судимий.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами огляду місця події, протоколами обшуку, протоколом допиту потерпілих, протоколом огляду автомобіля з якого були вилучені речові докази, та іншими матеріалами в сукупності.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній не має міцних соціальних зв`язків на території України, не має офіційного постійного місця роботи та, як наслідок, законного джерела доходів, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того останній повторно вчинив злочин майнового характеру.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків на території України;
- підозрюваний не має постійного місця роботи;
- підозрюваний повторно вчинив злочин майнового характеру.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вище викладене, ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.
Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово безробітного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі арештному домі «Київський слідчий ізолятор».
В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний та захисники проти вимог клопотання заперечували, та просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1,3,5 статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, наявністю у нього місця реєстрації та постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , відсутність судимості, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У клопотанні слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваного ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000976 від 28.02.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , строком на два місяці, а саме до 30 квітня 2019 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися цілодобово з місця постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 30 квітня 2019 року, включно в межах строків досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1