Номер провадження 1-кп/495/300/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002435 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей 2004, 2009, 2016 років народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.1 ст.121 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 27 липня 2018 року приблизно о 00 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , перестебнувши через паркан домоволодіння АДРЕСА_3 потрапив на територію двору зазначеного домоволодіння, не маючи на те відповідного письмового або усного дозволу потерпілої ОСОБА_5 , яка відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власницею вищевказаного будинку. Далі, перестебнувши через віконний отвір та потрапив до середини будинку.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, 27 липня 2017 року приблизно о 00 годин 05 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , незаконно проникнувши до будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 численні удари битою у область голови, тулуба та правої ноги, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №264 від 17.09.2018 року встановлено, що у потерпілого ОСОБА_6 є тілесні ушкодження, які відповідно до п. 2.3.3., 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я.

Далі, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, 27 липня 2017 року приблизно о 00 годин 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 незаконно проникнувши до будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 , численні удари битою у область голови, тим самим завдавши ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №261 від 17.09.2018 року встановлено, що у потерпілого ОСОБА_7 , є тілесні ушкодження, які відповідно до п. 2.1.3., б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що потерпілих ОСОБА_8 він знав раніше, оскільки винаймав у них житло. За час знайомства у них склалися неприязнені відносини. 27 липня 2018 його дочка повідомила йому, що потерпілий ОСОБА_8 штовхнув її, внаслідок чого вона впала. Це його розлютило та в цей же день, приблизно о 00 годин, він перестрибнувши через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 потрапив на територію двору зазначеного домоволодіння та через віконний отвір потрапив до середини будинку. Всередині будинку йому назустріч вийшов потерпілий ОСОБА_9 який почав на нього кричати та штовхнув його. В куту будинку він нащупав щось схоже на палку та почав наносити нею удари по тулубу та ногам потерпілого ОСОБА_10 . Далі вийшов потерпілий ОСОБА_8 , якому він став наносити удари цією ж палкою по голові. Далі вийшла мати потерпілого ОСОБА_11 потерпіла ОСОБА_12 , яка увімкнула світло та він побачив, що потерпілий ОСОБА_8 лежав на полу весь у крові. Після чого він сказав потерпілій ОСОБА_12 щов вона викликала швидку та поліцію. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікує їх:

-за ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла особи;

-за ч. 2 ст. 125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

-за ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорій невеликої тяжкості та тяжких, його каяття в скоєному.

Враховуючи, те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, враховуючи його сімейний стан, а саме те, що він одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення трассологічної експертизи в сумі 858,00 грн.

Речові докази: медичну карту стаціонарного хворого № 18023/789 від 27.07.2018 щодо лікування ОСОБА_7 повернути КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» м. Одеса, вул. Заболотного, 26.

Речові докази: медичну карту стаціонарного хворого № 4960 від 27.07.2018 щодо лікування ОСОБА_6 повернути КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня».

Речові докази: мобільний телефон марки «Леново» А1010а20 с/н НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-карта оператора «Лайф», сім-карта оператора «Київстар», карта пам`яті на 2 Гб, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Речові докази: марлеві тампони із змивами рідини бурого кольору, упаковані у паперові конверти, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 по зазначеному провадженню не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 121 КК України, та на підставі санкцій вказаних статей призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць;

- за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення трассологічної експертизи в сумі 858,00 грн.

Речові докази: медичну карту стаціонарного хворого № 18023/789 від 27.07.2018 щодо лікування ОСОБА_7 повернути КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» м. Одеса, вул. Заболотного, 26.

Речові докази: медичну карту стаціонарного хворого № 4960 від 27.07.2018 щодо лікування ОСОБА_6 повернути КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня».

Речові докази: мобільний телефон марки «Леново» А1010а20 с/н НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-карта оператора «Лайф», сім-карта оператора «Київстар», карта пам`яті на 2 Гб, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області повернути засудженому ОСОБА_3 .

Речові докази: марлеві тампони із змивами рідини бурого кольору, упаковані у паперові конверти, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1