Справа № 466/8776/18
У Х В А Л А

14 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференс зв`язку заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рясне-Руська, Яворівського району, Львівської області, з середньою освітою, неодруженого проживаючого за адресою АДРЕСА_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6 19.11.2014 року засуджений Рогатинським районним судом Івано-Франківської за ст.ст. 309 ч.1, 317 ч.1, 70,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 08 липня 2015 року скасовано звільнення з іспитовим строком та засудженого ОСОБА_6 направлено в місця позбавлення волі терміном на 3 (три) роки. Початок терміну покарання 26 квітня 2016 року, кінець терміну покарання - 26 квітня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заперечив відносно задоволення заяви засудженого, посилаючись на те, що згідно представлених суду характеризуючи даних засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення.

Представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 відносно задоволення заяви заперечила.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив заяву задовольнити, зазначив, що став на шлях виправлення, та відбув половину строку.

Заслухавши в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснення засудженого, який заяву підтримав, пояснення представника адміністрації ЛВК № 30, висновок прокурора, який заперечив щодо клопотання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ч. 3 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що засуджений до Личаківської виправної колонії (№ 30) прибув 18.05.2016 року, по прибуттю в установу був працевлаштований не був. За час перебування в установах відбування покарань щодо засудженого стягнення не застосовувалось. Адміністрацією установи не заохочувався.

Згідно представлених документів суду, встановлено, що у ОСОБА_6 в порядку статті 89 КК України раніше не судимий, однак згідно характеризуючи даних, на шлях виправлення не встав, його поведінка має пристосовницький характер до порядку та умов відбування покарання, що не свідчить про його виправлення.

Крім того існує цивільний позов, який не відшкодований.

Відсутність у засудженого за весь термін відбування покарання стягнень, на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що засудженим не надано достатніх доказів того, що він сумлінним ставленням до праці засвідчив успішність процесу виправлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 82 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення прокурор, представник адміністрації мають право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд міста Львова, засуджений з моменту отримання ухвали.

Суддя ОСОБА_1