Справа№ 346/1207/19
Провадження № 1-кс/346/465/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянув в залі суду в м. Коломия клопотання слідчого-заступника СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хартум республіка Узбекистан, та жителя АДРЕСА_1 , громадянина Узбекистану, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого у 2013 році, згідно ст. 89 КК України судимість погашена, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, кримінальне провадження № 0000241 від 18.03.2019 року.
Клопотання надійшло до суду 20 березня 2019 року.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, -
ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 22:30 17.03.2019 ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), перебуваючи неподалік будинку №44 по вул. Бандери в м. Коломия, в ході розмови із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, на грунті неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння смерті останньому, реалізовуючи свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_8 декілька ударів предметом схожим на ніж в різні ділянки тулубу та нижньої лівої кінцівки, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: множинних колото-різаних ран грудної клітки та лівого стегна, проникаючого ножового поранення правої половини грудної клітки, тим самим виконав всі необхідні дії для доведення злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_8 . Однак, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , наслідки, охоплювані його умислом, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_8 , не настали, оскільки ОСОБА_8 був доставлений до закладу охорони здоров`я - КНП «Коломийської ЦРЛ» , де йому надано своєчасну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, а саме у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

19.03.2019 ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Час фактичного затримання: 20:00 19.03.2019.

Вина ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, копії яких додані до матеріалів клопотання.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хартум Андіжонського району Андіжонської області Республіки Узбекистан, житель м. Коломия, громадянина Республіки Узбекистан.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З викладеного вище вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати досудовому розслідуванню в інший спосіб чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) покладається необхідність запобігання вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при прийнятті рішення за даним клопотанням просили врахувати, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, враховуючи особу підозрюваного, який знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою змінити ними дані покази на досудовому слідстві, а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Підозрюваного ОСОБА_5 було доставлено в судове засідання в супроводі конвою.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти заявленого клопотання, вважають, що в подальшому підозрюваний може знаходитись під домашнім арештом.
Відповідно згідно ст.191 КПК України особа, затримана на підставі ухвали слідчого судді, не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановлює ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого Королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).
Пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин (справа Нештяк проти Словаччини).
Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вч ненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.
Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.
Так підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не навчається, являється громадянином Узбекистану, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, злочинними діями підозрюваного потерпілому завдана шкода.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, передбачене за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється гр. ОСОБА_9 , з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що в тому числі підтверджується тим, що після вчинення злочину ОСОБА_5 покинув межі Івано-Франківської області та був затриманий працівниками поліції в м. Тернопіль;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу обвинувачення ОСОБА_5 окрім медичних аспектів, ставляться свідчення потерпілого та свідків, з якими останній знайомий;

-підозрюваний хоча і проживає в Україні, однак на орендованій квартирі в м.Коломия,
-підозрюваний будучи громадянином Узбекистану може покинути країну
-крім того ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на він вже притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 128, ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України,зокрема застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які згодні взяти на себе це зобов`язання, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту є занадто м`якими запобіжними заходами, що не відповідають характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного.

Крім цього, суд бере до уваги той факт,що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин щодо фізичної особи,а після вчинення злочину виїхав до м.Тернопіль, де і був затриманий.

Нормами частини 3 ст. 185 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
В силу ст. 183 ч. 4 п.1 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого-заступника СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, погоджене прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000241, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 18.03.2019 р. задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хартум Республіка Узбекистан, та жителя м. Коломия, узбека, громадянина Узбекистану, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого у 2013 році, згідно ст. 89 КК України судимість погашена, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - на строк 60 днів по 19 травня 2019 року до 15.00 год.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) здійснити в УВП №12 м. Івано-Франківська.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийську місцеву прокуратуру Івано-Франківської області.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1