Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 грудня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
Судді-доповідача ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
його захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, яка входить у групу прокурорів здійснюючих процесуальне керівництво у провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2018 року, -
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_9 (далі слідчий), яке погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування ОСОБА_8 (далі прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Також покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснено підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ухвали, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України за таких обставин:

15 червня 2018 року приблизно 22 год. 20 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «BMW 750 LD» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги Київ-Чоп, зі сторони м.Київ у напрямку м.Рівне, в порушенням вимог п.2.3 підпункту б) та пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, в момент виникнення небезпеки для руху негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, і на 289 км + 740 м вказаної автодороги, що в межах с.Федорівка Гощанського району Рівненської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перетинав проїзну частину зліва направо щодо напрямку руху автомобіля по пішохідному переходу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 загинув на місці події.

Підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про яку 10 жовтня 2018 року повідомлено ОСОБА_6 , обґрунтовується зібраними під час досудового слідства доказами.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, те, що ОСОБА_6 є інвалідом другої групи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та матір інваліда, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має постійне місце проживання, роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також взявши до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч.2 ст.286 КК України), за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, прийшла до висновку, що заявлені слідчим ризики які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному прокурором та слідчим поза розумним сумнівом не доведено, також на думку слідчого судді не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду доводи сторони обвинувачення що підозрюваний вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про «його схильність до порушення ПДР України», оскільки вони не підтверджені наданими до клопотання матеріалами, водночас, судом враховано пояснення захисника підозрюваного щодо явки підозрюваного до слідчого за кожним його викликом, що свідчить про відсутність наміру ухилення від слідства й суду (що не заперечується стороною обвинувачення). Крім того, недостатність застосування більш м`яких заходів щодо підозрюваного не доведено.

Тому, з урахуванням обставин справи, слідчим суддею вирішено обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор ОСОБА_8 оскаржила його в апеляційному порядку.

У апеляційній скарзі прокурор, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, а висновки наведені у ній судом невідповідними фактичним обставинам кримінального провадження, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком два місяці з покладенням обов`язків: носити електронний засіб контролю; не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , щоденно з 20.00 год. до 07.00 год.; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_11 у всіх випадках, не пов`язаних із проведенням слідчих дій; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Свою позицію мотивує тим, що приймаючи рішення суд не врахував ризики передбачені ст.177 КПК України, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим. Зазначає, що судом не враховано характеризуючі особу ОСОБА_6 дані, зокрема щодо систематичного порушення ним Правил дорожнього руху України 27.03.2009 року (погашена судимість за ч.3 ст.286 КК України), 03.11.2017 року (складені протоколи про вчинення адміністративних правопорушень за ст.124 та ст.122-4 КУпАП), 17.03.2018 року (складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП), 08.06.2018 року (складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП). Однак, при цьому слідчим суддею обрано найменш суворий вид запобіжного заходу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 вважає її необґрунтованою, а ризики заявлені стороною обвинувачення надуманими. Також вказує, що органом досудового слідства не надано оцінки діям пішохода, зокрема порушення ним п.п.а) та б) п.4.14 Правил дорожнього руху України. Звертає увагу на те, що на даний час в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться справа №569/19045/18 про оскарження підозри.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора щодо необхідності скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою слід задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили залишити ухвалу слідчого судді без змін як обґрунтовану та законну, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, перевіривши доводи поданої прокурором апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Головного управління поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до ЄРДР за №0000412 від 16 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

10 жовтня 2018 року ОСОБА_6 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідальність за інкримінований ОСОБА_6 злочин, який за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів, передбачена ч.2 ст.286 КК України покаранням у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив, що для запобігання наведеним слідчим ризикам, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним, його стан здоров`я, сімейний і майновий стан, - застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного буде достатнім.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

За змістом ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено існування заявлених слідчим ризиків у провадженні, які є підставою для застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , водночас враховано й особу підозрюваного, тяжкість обвинувачення в якому він підозрюється, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного та обрав підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначене спростовує твердження прокурора про недостатнє врахування судом особи підозрюваного ОСОБА_6 , відомості щодо якого є підставою для обрання тяжчого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду й припущення прокурора щодо неврахування судом систематичних порушень ОСОБА_6 Правил дорожнього руху та притягнення його до кримінальної відповідальності раніше за ч.3 ст.286 КК України. Колегією суддів з`ясовано, що місцевим судом дано оцінку наведеним фактам, а також з`ясовано, що судимість ОСОБА_6 за ч.3 ст.286 КК України погашена. На думку колегії суддів вказані твердження апеляційної скарги прокурора не свідчать про неможливість забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів застосування щодо підозрюваного обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання повністю обґрунтовано й відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України. При вирішені питання про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному, колегія суддів враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, при прийнятті рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя перевірила усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені у судовому засіданні.

За таких обставин колегія суддів, вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2018 року про відмову у клопотанні слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С у д д і :
__________ ___________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3