Ухвала Іменем України
29 березня 2019 року

м. Київ
справа № 734/2086/18

провадження № 51-1451ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року,
встановив:
За вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2018 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Литовка Сумської області, жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди 491 180 грн.
За вироком суду ОСОБА_4 засуджено за те, що він 18 грудня 2017 року близько 05:15, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Renault Trafik, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Остер Козелецького району Чернігівської області по вул. Незалежності у напрямку від смт. Козелець до смт. Десна, порушивши п.п. 2.3 б, 2.9 а, 10.1, 12. 1 Правил дорожнього руху, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя в напрямку свого руху і на 17 км + 11 м автодороги Козелець-Остер-Десна здійснив наїзд на бетонну електроопору, від чого автомобіль перевернувся. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, що спричинили смерть.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 висуває вимогу про зміну судових рішень, посилаючись на суворість призначеного йому покарання. Вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином не враховано усіх обставин, які пом`якшують покарання.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі засудженого та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого переконання.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК засудженим не оспорюються.
Як убачається з копії вироку, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, який має інвалідність 2 групи, працює, задовільну характеристику за попереднім місцем проживання, критичне ставлення до скоєного, часткове відшкодування завданої шкоди, щире каяття, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, доповідь органу пробації, думку потерпілої про призначення йому суворого покарання та дійшов обґрунтованого висновку про обрання заходу примусу не в максимальних межах санкції кримінального закону.
Таким чином, призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Доводи у касаційній скарзі про пом`якшення призначеного засудженому покарання аналогічні доводам, наведеним в апеляційній скарзі його захисника, вони були перевірені судом апеляційної інстанції, який визнав їх безпідставними, мотивувавши своє рішення належним чином.
Суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_4 покарання.
Ураховуючи наведене, обставини, що вказують на несправедливість призначеного ОСОБА_4 покарання через його суворість, відсутні.
Отже, підстав для зміни судових рішень з мотивів, викладених у касаційній скарзі засудженого, не виявлено.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3