печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2018 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно

підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, одруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, директора ТОВ «Фірма «Інтер-ресурс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 за погодженням прокурора військової прокуратури Київського гарнізону майора юстиції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 від 12.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, слідчий вказує, що завершити досудове слідство у встановлений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк не представляється можливим внаслідок складності провадження і необхідності здійснення ряду процесуальних дій та слідчих дій рішень, у зв`язку з чим виникла необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених.

Захисник та підозрюваний заперечили щодо задоволення клопотання. Зазначили, що слідчим та прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та відсутня обґрунтована підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 від 12.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2014 року ОСОБА_5 у порушення ст. 17, 65 Конституції України та ст. 25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», вирішив сприяти діяльності терористичним організаціям «ДНР» та «ЛНР» шляхом постачання до РФ приладів і обладнання з метою подальшого виготовлення продукції (зброї) в оборонно-промисловій сфері на території РФ та використання її проти українських військових формувань та державних силових структур під час проведення антитерористичної операції на Сході України.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спільно із невстановленими, на даний час, службовими особами підприємств оборонно-промислового комплексу з метою фінансового та матеріального забезпечення терористичних організацій так званих «ДНР» та «ЛНР», налагодили протиправну схему постачання до Російської Федерації приладів і обладнання (транзистори, резистори, діоди, реле, мікросхеми тощо), які в подальшому використовуються для виготовлення продукції (зброї) в оборонно-промисловій сфері на території РФ, що застосовується проти українських військових формувань та державних силових структур під час проведення антитерористичної операції на Сході України.

У своїй протиправній діяльності щодо закупівлі та реалізації приладів і обладнання до РФ ОСОБА_5 вирішив використовувати ТОВ «Фірма «Інтер-Ресурс», у якому він є директором, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11, кв. 110, де здійснюється підробка технічних паспортів приладів і обладнання з метою зміни їх ідентифікуючих ознак щодо походження, а також складське приміщення за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Путрівка, вул. Пушкіна, 6, де здійснюється сортування, відбір, пакування приладів і обладнання, які в подальшому доставляються на залізничний вокзал «Київ-Пасажирський» для відправлення до РФ.

У подальшому вищевказані прилади і обладнання використовуються для виробництва вузлів, агрегатів, систем радіолокаційної техніки, засобів протиповітряної оборони, ракетних комплексів та іншої військової техніки, яка в подальшому постачається РФ для військово-матеріального забезпечення терористичних організацій так званих «ДНР» та «ЛНР».

06.09.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 відносно ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, до 25.11.2018 року включно.

19.11.2018 першим заступником військового прокурора Центрального регіону України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 26.01.2019.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 20.11.2018.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у слідчого правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, з протоколів обшуку, огляду, допиту свідків, проведення негласної слідчої (розшукової) дії, висновку попередньої експертизи товару у галузі державного експортного контролю, висновку експертів за результатами проведення комплексної комісійної судової товарознавчої експертизи військового майна, техніки та озброєння та трасологічної експертизи, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Тому доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з матеріалів клопотання міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, його роль у вказаному кримінальному правопорушенні, спосіб та характер вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який пов`язаний із порушенням громадської безпеки, приховання слідів злочину, що не виключає ризик того, що останній, при обранні відносно нього іншого менш суворого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя вважає недостатніми для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, непов`язаного з утриманням під вартою.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте закінчити досудове розслідування не представилось можливим, що обумовлено складністю справи та об`ємністю матеріалів кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів клопотання для закінчення досудового розслідування потрібно провести ряд процесуальних та слідчих (розшукових) дій, отримати висновки експертиз.

Беручи до уваги, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни підозрюваному запобіжного заходу не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та з урахуванням положень ст. 197 КПК України.

Підстав для застосування альтернативного заходу у вигляді застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає, враховуючи характер висунутої підозри.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 січня 2019 року включно.

Строк дії ухвали до 21 січня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1