Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/8051/2018
У Х В А Л А
31.01.2019р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСББ "Наш дворик" на постанову слідчого про закриття кримінального провадження
В С Т А Н О В И В:
Постановою від 07.11.2018р. слідчий Центрального ВП ГУ НП в Миколаївської області ОСОБА_5 закрила кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, зазначивши про відсутність складу злочину передбаченого ст. 367 ч.1 КК України.
Не погодившись з зазначеною постановою ОСББ "Наш дворик" 06.12.2018р. звернулося зі скаргою, в якої просило зазначену постанову скасувати.
В судовому засіданні голова ОСББ "Наш дворик" ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 скаргу підтримали. ОСОБА_6 просила звернути увагу, що було відчужено підвальне приміщення будинку, в якому знаходяться всі комунікації. Більш того, комунікації опалення є транзитними, обслуговують також будинок АДРЕСА_1 . Законним чином вказане приміщення не могло бути відчужене.
Прокурор вважав необхідним в задоволенні скарги відмовити.
Вивчивши скаргу та матеріали кримінального провадження приходжу до наступного.
З наданих матеріалів вбачається, що досудове розслідування проведено поверхово, а постанова слідчого є фактично не вмотивованою. Так в постанові перелічені всі документи, що були надані заявником та посадовими особами Миколаївської міської ради та зазначено що в діях посадових осіб Миколаївської міської ради відсутній корисний мотив, через що відсутній склад злочину передбаченого ст. 367 КК України.
Між тим з вказаного не зрозуміло в яких саме діях посадових осіб, та яких саме посадових осіб, не має корисного умислу. З вказаного мотивування можливо припустити, що якісь дії посадових осіб Миколаївської міської ради є незаконними, однак не утворюють складу злочину, однак при цьому слідчим не зазначено які саме дії є незаконними та в чому їх незаконність.
Вбачається, щ свого часу заявник, через народного депутата України, звернувся з заявою до правоохоронного органу, з метою проведення слідчими перевірки в формі досудового розслідування, щодо дотримання процедури та норм законодавства, посадовими особами Миколаївської міської ради щодо отримання права власності на підвальне приміщення за вказаною адресою та подальшого його продажу.
Оскільки після отримання права власності власник має права здійснити продаж, то дослідженню підлягають лише питання щодо процедури набуття Миколаївською міською радою права власності на підвальне приміщення за адресою АДРЕСА_2 та відповідно щодо процедури його виділення в окрему адресу з будинку №6.
Вбачається що вказана процедура слідчим не досліджена, слідчим не встановлено: чи є підвальне приміщення в будинку допоміжним /вказане питання регулюється ст. 10 ч.2 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2004, ч.2 ст. 383 ЦК України, ст. 19 ЗУ "Про ОСББ"/ або є нежилим приміщенням, що самостійним об`єктом цивільно-правових відносин відповідно до ст. 4 ч.3 ЖК України. За для цього не проведений огляд підвального приміщення, не проведена за необхідності експертиза. більш того, вбачається, що навіть ОСОБА_6 з цього приводу не допитана, не кажучи вже про працівників ЖКП ММР "Бриз" ЖЕК №1, що обслуговували це підвальне приміщення до 2012р. Відповідно не витребувані жодні документи, що до того які комунікації знаходяться в підвальному приміщенні та чи дійсно це приміщення є транзитним для постачання тепла до будинку №4. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" та п. 17 Положення про передачі квартир /будинків/ у власність громадян, затвердженого наказом Держкомунгоспу №56 від 15.09.1992р., нежитлові приміщення спочатку мають передаватися на баланс у комунальну власність місцевих рад. При передачі на баланс має зазначатися призначення таких нежитлових приміщень. вказані документи також в матеріалах провадження відсутні.
Вбачається, що вказівки у кримінальному провадженні від 27.09.2018р. не виконані: ОСОБА_8 не допитаний, мешканці будинку також.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підвальне приміщення було в оренді у ОСОБА_9 з 14.04.2008р. та саме в 2008р. було прийняте рішення про виділення окремої адреси АДРЕСА_2 . Між тим з документів не зрозуміло з якою метою відбувалося виділення адреси, якою діяльністю займався ОСОБА_9 , коли припинив діяльність, кому передавав ключі від приміщення, як здійснювався догляд за комунікаціями, сам він з цього приводу не допитаний, мешканці будинку та працівники ЖЄК також.
Також вбачається, що право власності було зареєстровано на підставі дублікату свідоцтва про право власності через його втрату. Обставини втрати та оригінали документів, на підставі яких в МБТІ видавали дублікат слідчим не перевірялися.
В подальших документах вбачається, що було прийняте рішення про включення вказаного приміщення в план по приватизації, при цьому об`єкт включений як приміщення перукарні. Першочергове рішення щодо включення в план приватизації приймалося 29.05.2012р. на постійній комісії з питань управління комунальною власністю. З матеріалів що містяться в кримінальному провадженні не зрозуміло які саме документи надавалися на постійну комісію, хто з членів комісії перевіряв комплект наданих документів, хто готував довідковий матеріал, чи надавалися документи на підтвердження існування перукарні, чому зазначено в документах підвальне приміщення як "перукарня". Для цього необхідно принаймні допитати депутатів, які приймали таке рішення.
Крім того, необхідно отримати документи щодо функціональних обов`язків членів вказаної комісії, з`ясувати які за регламентом документи мають подаватися для приватизації, які подавалися ОСОБА_10 , яким чином достовірність інформації в документах має перевірятися та в залежності від того чи не була порушена процедура та чи були подані в документах достовірні відомості - прийняти правове рішення з урахуванням норм законодавства, що були викладені вище.
Керуючись ст. 306, 309 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1