В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 07.07.2018 та за № 0000666 від 11.12.2018, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Кіровоградської області м. Новоукраїнки, мешканця АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, з незакінченою вищою освітою, одруженого, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого:
- 04.06.2014 Радомишльским районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 23.10.2014 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 186 КК України на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 27.12.2018 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком 4 місяці,
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , маючи не зняті і не погашені у встановленому порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і повторно вчинив тотожні злочини при встановлених судом обставинах.

1. 5 липня 2018 року, біля 00:50 годин ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Одеська в м. Жмеринка Вінницької області, навпроти магазину «Парус», діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом ривка, відкрито заволодів барсеткою ОСОБА_6 , у якій знаходився мобільний телефон марки «HUAVEI», моделі «LUA U22» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , s/ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4114/18-21 від 03.08.2018, ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону торгової марки «HUAVEI», моделі «LUA U22» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , s/ НОМЕР_3 з урахуванням зносу, станом на момент вчинення кримінального правопорушення склала 1336,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 186 КК України грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

2. 25 листопада 2018 року, близько 10:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку сокири-колуна марки «Бригадир» (2150 г), вартість якого відповідно до висновку експерта № 513/19-21 від 23.01.2019 становила 272,32 грн., власником якого є ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився майном ОСОБА_7 на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоди на вищевказану суму.

3. 3 грудня 2018 року, близько 12:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку рубанку електричного марки «Фіолент», моделі Р3-82, вартість якого відповідно до висновку експерта № 6953/18 -21 від 19.12.2018 становила 1720,55 грн., власником якого є ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився майном ОСОБА_8 на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

4. 10 грудня 2018 року, близько 13:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку ліхтаря марки «NITECORE», моделі ЕА 42, вартість якого відповідно до висновку експерта № 7046/18-21 від 21.12.2018 становила 1371,30 грн., власником якого є ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився майном ОСОБА_9 на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені інкримінованих йому злочинів визнав повністю. З кількістю та вартістю викраденого згоден. Вказав, що злочини вчинив за вищезазначених обставин.
По епізоду з потерпілим ОСОБА_6 показав, що в липні 2018 року, вночі, перебуваючи по вул. Одеська в м. Жмеринка, навпроти магазину «Парус», шляхом ривка, викрав у ОСОБА_6 барсетку, у якій знаходилися мобільний телефон марки «HUAVEI», ключі та документи. Телефон продав за 500 грн., а барсетку з ключами і документами відразу залишив собі, а потім видав працівникам поліції. Телефон викупив та видав працівникам поліції.
По епізоду з потерпілим ОСОБА_7 показав, в кінці 2018 року, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване в АДРЕСА_2 , у якого утеплював будинок, викрав сокири-колун марки «Бригадир» для використання у домашніх цілях, яку добровільно видав працівникам поліції.
По епізоду з потерпілим ОСОБА_8 показав, що в кінці 2018 року, перебуваючи у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де, як найманий працівник за угодою з ОСОБА_8 , утеплював будинок, викрав рубанок електричний марки «Фіолент», який здав в ломбард «Скарбниця», приблизно за 600 грн. Кошти використав на власні потреби.
По епізоду з потерпілим ОСОБА_9 показав, що в кінці 2018 року, перебуваючи у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де утеплював будинок, викрав ліхтар марки «NITECORE», для власних потреб. Ліхтар добровільно видав працівникам поліції.
У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати, він створив молоду сім`ю, в нього вагітна дружина, потерплим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 добровільно відшкодував завдані збитки.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, проте заздалегідь надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. В заявах зазначили про добровільне відшкодування їм завданого збитку, просили карати ОСОБА_3 не суворо.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням характерезуючих даних на обвинуваченого та документів щодо судових витрат та речових доказів.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 05.07.2018, біля 00:50 годин по вул. Одеська в м. Жмеринці, навпроти магазину «Парус», ОСОБА_3 вирвав у нього барсетку, у якій знаходилися мобільний телефон марки «HUAVEI», документи та ключі. Документи та ключі працівники поліції йому повернули. Барсетка для нього не складає цінності, однак просив суд вирішити питання про її повернення йому. А також повернути йому мобільний телефон. Просив суд суворо обвинуваченого не карати.

Як вбачається згідно витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388, № 000066, рапортів та протоколів прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, 07.07.2018 було розпочате кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 186 КК України, 11.12.2018 було розпочате кримінальне провадження за заявою ОСОБА_9 з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, 03.01.2019 було розпочате кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України, 11.12.2018 було розпочате кримінальне провадження за заявою ОСОБА_8 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України. Кримінальні провадження за ст. 185 КК України постановою слідчого 26.12.2018 та 24.01.2019 були об`єднані в одне провадження під загальним номером 000066. Визначено остаточну кваліфікацію злочинів ч. 2 ст. 185 КК України (т. 1 а.с.95-108).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до статей 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, згідно ст. 12 КК України класифікуються як середньої тяжкості та тяжкий злочин, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
ОСОБА_3 громадянином України, що стверджується копією паспорту (т. 1 а.с.111). Згідно довідок, виданих виконкомом Жуковецької сільської ради Жмеринського району, ОСОБА_3 проживає в с. Сідава з 05.05.2018 без реєстрації. До складу його сім`ї входять: дружина ОСОБА_10 та її син від першого шлюбу ОСОБА_11 , 2013 року народження. Характеризується задовільно, хоча скарг на нього до виконкому сільської ради не надходило (т. 1 а.с. 115, 116). Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 із ОСОБА_10 офіційно 09.08.2018 зареєстрували шлюб (т. 1 а.с. 119). Як свідчить довідка Жмеринської ЦРЛ дружина вагітна (т. 1 а.с.121). Згідно довідок Жмеринської ЦРЛ ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться і за лікуванням не звертався (т. 1 а.с. 113, 114). Згідно довідки ІЦ та копій вирків ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, жодна судимість у встановленому порядку не знята і не погашена (т. 1 а.с. 70-71, 122, 124-125). Як засвідчує копія довідки про звільнення №12670 ОСОБА_3 04.05.2018 звільнений по відбуттю покарання (т. 1 а.с. 117).

Як вбачається із досудової доповіді Жмеринського МРВ з питань пробації, виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб) застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (т. 1 а.с.38-40).

При визначенні обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 суд враховує таке.
Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (абзац 1 пункт 4). Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Тобто суд при встановлені обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання є самостійним та незалежним від наведених чи не наведених в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку за епізодами, передбаченими ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Інкримінована досудовим слідством обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 рецидив злочинів, судом не враховується відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України з тих підстав, що ОСОБА_3 має не зняті і не погашені у встановленому порядку судимості за вчинення умисних злочинів проти власності, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України з огляду на що, кваліфікуючою ознакою його дій, які є предметом судового розгляду, є повторність.

Суд при призначенні покарання також враховує думку потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які подали письмові заяви, в яких зазначили про добровільне відшкодування їм завданого збитку, просили карати ОСОБА_3 не суворо, а потерпілий ОСОБА_6 при дачі суду показань просив не карати обвинуваченого суворо.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованих йому статей із застосуванням правил складання покарань за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України. Оскільки на думку суду за конкретних обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде не достатнім для його виправлення.

За вироком від 27.12.2018 ухваленого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком 4 місяці, обвинувачений ОСОБА_3 покарання ще не відбував.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підстережені процесуальні витрати на залучення експерта, які покладені в основу обвинувачення, а саме: висновок № 6953/18-21 в розмірі 715,00 грн., висновок № 4114/18-21 в розмірі 429,00 грн., висновок №7046/18-21 в розмірі 429,00 грн. висновок №513/19-21 в розмірі 286,00 грн. (т. 1 а.с.137-140 ).

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши заходи забезпечення застосовані ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 25.07.2018, 13.12.2018, 18.12.2018, 15.01.2019, якими накладено арешт на барсетку та мобільний телефон марки «HUAVEI», належні потерпілому ОСОБА_6 ; електричний рубанок марки «Фіолент», належний ОСОБА_8 ; ліхтар марки «NITECORE», належний ОСОБА_9 ; сокиру-колун марки «Бригадир», належний ОСОБА_7 (т.1 а.с. 126, 127, 128, 129-130, 131, 132-133, 134, 135, 136), відповідно до п.14 ч. 1 ст. 368 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання призначених покарань визначити ОСОБА_3 остаточне покарання, частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2018 року, у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу його затримання з 30 січня 2019 року.

Речові докази, які були вилучені до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області: - барсетку чорного кольору із надписом «BOND» та мобільний телефон марки «HUAVEI», моделі «LUA U22» імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , s/ НОМЕР_3 , - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; - електричний рубанок марки «Фіолент» повернути потерпілому ОСОБА_8 ; - ліхтар марки «NITECORE» повернути потерпілому ОСОБА_9 ; - сокиру-колун марки «Бригадир» повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Арешт вищевказаного майна, накладений ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 25.07.2018, 13.12.2018, 18.12.2018, 15.01.2019 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН № НОМЕР_4 ) на користь держави витрат на залучення експерта, а саме: висновок № 6953/18-21 в розмірі 715,00 грн., висновок № 4114/18-21 в розмірі 429,00 грн., висновок №7046/18-21 в розмірі 429,00 грн., висновок №513/19-21 в розмірі 286,00 грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів - з 02 травня 2019 року до 30 червня 2019 року включно.

В строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 30 січня 2019 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1