Справа № 461/1535/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2019 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 28 січня 2019 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні ТзОВ «Космолот», за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 11, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Huawei Y7» вартістю 5 500,00 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5 500,00 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень статей 468, 469, 471 КПК України, обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про примирення від 01.03.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку. В угоді про примирення сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини та умови.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Вищевказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, а саме штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень

Угодою передбачені роз`яснення наслідків її укладення та затвердження, встановлені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, і передбачено ч.1 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про примирення та зазначила, що повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди..

Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення, на відповідність вимогам КПК України, та закону про кримінальну відповідальність, приходить до таких висновків.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Під час примирення сторін у кримінальному судочинстві кожна зі сторін кримінально-правового конфлікту переслідує свої інтереси. Для потерпілого це відновлення порушених прав шляхом відшкодування заподіяної злочином шкоди, для захисту якої він у кримінальному процесі наділений відповідними правами. Для обвинуваченого (підозрюваного) це уникнення кримінальної відповідальності або призначення мінімального покарання. Держава, у свою чергу, будучи носієм публічного інтересу, регулює суспільні відносини, які є предметом кримінального процесуального права.

Під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами.

Угода про примирення являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу, адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норму права про примирення щодо конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси.

Індивідуальне регулювання учасників конфлікту залежить не тільки від угоди сторін, але і здійснюється завдяки волі осіб, які приймають рішення про примирення, а також норм кримінального процесуального закону, яке передбачає можливість примирення тільки за окремими категоріями злочинів.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, відповідно до статей 468, 469 КПК України, може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Засада диспозитивності поширює свій вплив на значну категорію кримінальних проваджень в тому числі на кримінальні провадження щодо злочинів середньої тяжкості (стаття 474 цього Кодексу), серед яких міститься кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд, переконавшись, що укладена угода про примирення є добровільною з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим. Крім цього, обвинуваченому роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Зі змісту угоди також вбачається, що обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що угода укладена з додержанням порядку укладення угоди. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Узгоджена сторонами міра покарання визначена в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає узгоджений сторонами вид та розмір покарання таким, що є достатнім для виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим, дав згоду на застосування узгодженого покарання, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим, призначивши останньому покарання, визначене в угоді про примирення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речовий доказ по справі DVD-R диск слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 01.03.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000440, внесеному 29.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Речовий доказ по справі DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1