В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, кримінальне провадження №0000614 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканцяя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, судимого:

- 21.05.2014 р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Згідно ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 10.10.2014 р. Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяця. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.06.2018 р. на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений на 5 місяців 28 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 4 жовтня 2018 року близько 16 години, перебуваючи в будинку ОСОБА_3 , що розташований в АДРЕСА_2 , де перебував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з корисливого мотиву, умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Самсунг» вартістю 2633,33 грн., який належить потерпілому ОСОБА_3 , а також рюкзак марки «Polar» вартістю 64,97 грн., з грошовими коштами в сумі 5000 грн., що належали ОСОБА_4 . Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_3 матеріальних збитків на суму 2633,33 грн., та потерпілому ОСОБА_4 на суму 5064,97 грн.

Своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, від дачі показань відмовився.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, обмежився оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Докази по справі не досліджувалися в зв`язку з тим, що суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження тих доказів, які ніким не оспорюються, при цьому учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених вище обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на визнанні своєї провини, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, що пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Суд також приймає до уваги думку потерпілих, які прохали суд суворо обвинуваченого не карати та пом`якшити покарання, а також особу обвинуваченого, який щиро розкаюється у вчиненому, однак, суд, з врахуванням того, що він будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний корисливий злочин, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, так як інша міра покарання буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого. Враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення (злочин) в період строку умовно-дострокового звільнення за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.10.2014 року, то остаточно покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , слід призначити за правилами ст. 71 КК України, і до покарання за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.10.2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до змісту п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

З метою забезпечення виконання вироку суду до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі були проведені експертизи, за результатами яких складені відповідні висновки. Вартість проведення експертиз становить 1144 грн., а тому із ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути витрати на їх проведення.

Цивільний позов не заявлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374, ч. 3 ст. 349 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік .

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.10.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік п`ять місяців.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши пів варту негайно в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 3 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 1144 грн.

Речові докази мобільний телефон марки «Самсунг», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_3 залишити потерпілому ОСОБА_3 ; рюкзак «Polar» та грошові кошти в сумі 100 грн., які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той же строк з моменту отримання його копії..

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя