У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 09.10.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором про арешт майна.
З поданого клопотання вбачається, що в провадженні дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000176 від 09.10.2018 за фактом вчинення службовими особами ТОВ «БК «Голдстрім ЛТД» () кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «БК «Голдстрім ЛТД» в період з 2015-2017 рр., при проведенні фінансово-господарських операцій з підприємствами-постачальниками, що мають ознаки фіктивності, серед яких ТОВ «Буд строй ЛТД» та інші, по якім встановлено відсутність об`єктів оподаткування при придбанні товарів (послуг) та при їх реалізації, в результаті чого зроблено висновки щодо відсутності фактичного отримання ТОВ «БК «Голдстрім ЛТД» товарів (послуг) вищезазначеними підприємствами-постачальниками.

Також, слідчий в клопотанні вказує, що в ході досудового розслідування допитано засновника, директора (головного бухгалтера) ТОВ «Буд строй ЛТД» ОСОБА_5 , яка повідомила про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Поряд з цим слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Буд строй ЛТД» здійснює реєстрацію податкових накладних з ІР адреси: НОМЕР_1 . За допомогою АІС «Податковий блок» та ЄРПН встановлено, що вищезазначена ІР адреса НОМЕР_1 . безпосередньо пов`язана (відповідно до NETсот) із адресою НОМЕР_2 , яку використовує для реєстрації податкових накладних ТОВ «Профстор» (), останнє перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві.

Крім того, слідчий в клопотанні зазначив, що в ході досудового розслідування допитано засновника, директора (головного бухгалтера) ТОВ «Профстор» ОСОБА_6 , який повідомив, що перереєстрував зазначене підприємство на себе та призначався директором та бухгалтером за грошову винагороду, без мети здійснення фінансової діяльності підприємства.

Проведеним оглядом інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що ТОВ «Профстор» формує податковий кредит з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що ймовірно надає змогу останнім, ухилятись від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку.

Так, проведеним оглядом інформаційних баз даних ДФС України встановлено, що на ТОВ «Профстор» рахується ліміт суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, на які ТОВ «Профстор» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які є предметом протиправної діяльності, отримані внаслідок проведення незаконної діяльності та можуть бути використані для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що надасть змогу останнім, ухилитись від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку.

Слідчий вказує на те, що сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є набутими кримінально протиправним шляхом, а тому, вони є речовими доказами, про що 03.12.2018 року винесено відповідну постанову.
Враховуючи викладене, слідчий вважає, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості відчуження грошових коштів.
В судове засідання слідчий не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримував з наведених у ньому підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши надані матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом.
Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000176 від 09.10.2018 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.
Постановою старшого слідчого дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_7 від 03.12.2018 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000176 від 09.10.2018 р. сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ).

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.
Таким чином майно, на яке просить слідчий накласти арешт відповідає критеріям визначеним в статті 98 КПК України, а саме те, що майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.
Тому, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту на майно, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) на ТОВ «Профстор» (), що перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ ДФС у місті Києві, із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею із обов`язковим зазначенням дати та часу при оголошенні Ухвали слідчого судді, а також, повідомляти правоохоронні органи усно та письмово, про суму ПДВ, що знаходяться в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) за першим запитом слідчого, на час його надання і на момент оголошення ухвали слідчого судді.
Виконання ухвали доручити Державній фіскальній службі України.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1