УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1
за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_2 , якіий діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0001906, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов*язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , якіий діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0001906, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов*язання вчинити дії, щодо повернення тимчасово вилученого майна, що належить ОСОБА_5 .

Скарга мотивована тим, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.18 року було накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 21.03.2018 р. майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 . При цьому надалі, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києа від 13.06.2018 року було скасовано арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно. Ухвалою слідчого судді від 31.10.2018 р. було виправлено описку в ухвалі слідчого судді щодо точного зазначення адреси, за якою було проведено вилучення майна. 15.11.2018 року на адресу слідчого ГСУ СБ України було направлено клопотання щодо повернення тимчасово вилученого майна, арешт якого було скасовано, яке, станом на день звернення зі скаргою слідчого судді досі не виконано, не зважаючи на імперативні вимоги п.2 ч.1 ст. 169 КПК України а також обов*язок слідого виконати судове рішення, яке підлягає негайному виконанню. Однак, зазначені дії до теперішнього часу не виконані та майно, належне ОСОБА_5 , володільцю не повернено.

У судовому засіданні представник володільця майна, адвокат ОСОБА_2 , доводи підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказавши на те, що про можливість повернення майна було повідомлено адвоката ОСОБА_2 відповідним листом, окрім іншого, зважаючи на те, що у даному провадженні неодноразово змінювались представники володільця майна, а вилучене майно має значну матеріальну цінність, та така дія по поверненню майна потребує попереднього узгодження з його власником.

Заслухавши представника володільця майна та слідчого, вивчивши доводи скарги, дослідивши копії з матеріалів кримінального провадження, долучені до скарги, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001906 від 14.04.2015 р. за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 388 Кримінального кодексу України.

21.03.2018 р. в приміщені за адресою Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с/р Лісовогринівецька, мікрорайон «Андора» було проведено обшук.

26.03.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського, районного суду м. Києва ОСОБА_6 у справі № 761/10512/18, накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 21.03.2018 р. майно.

13.06.2018 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 у справі № 761/13267/18 скасовано вказаний арешт.

В Ухвалі про скасування арешту було допущено описку, а саме: зазначення адреси « АДРЕСА_1 » замість «Хмельницька область, Хмельницький район, с/рада Лісовогринівецька, Житомир-Чернівці 177 км (інша назва адреси - Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, мікрорайон «Андора»).»

31.10.2018 р. у зв`язку із вищевказаною опискою, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 було виправлено помилку в Ухвалі про скасування арешту, абзац другий вказаного рішення викладено в такій редакції: «Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2018 р. (справа № 761/10512/18, провадження № 1- кс/761/7221/2018) на -майно, вилучене 21.03.2018 у результаті обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ), а саме:... ».Ухвала про виправлення описки набрала законної сили.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

15.11.2018 року на адресу слідчого ГСУ СБ України у кримінальному провадженні адвокатом ОСОБА_2 було направлено клопотання щодо повернення тимчасово вилученого майна, арешт якого було скасовано.

В судовому засіданні слідчому судді не надано даних щодо вирішення питання про те, щоб вилучене майно було повернуто його володільцю або представнику.

При цьому, приймаючи рішення щодо поверенння тимчасово вилученого майна його володільцю, слідчий суддя виходить з того, що воно не було отримано у порядку тимчасового доступу до речей і документів згідно кримінального процесуального закону, на вказане майно арешт не накладений на даний час, а тому вказане майно має статус тимчасово вилученого та підлягає безумовному поверненню власнику.

При цьому не вбачається підстав для задоволення вимоги скарги щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, оскільки, у відповідності до ч.2 ст. 307 КПК України, повноваженнями на прийняття такого рішення за результатами розгляду скарги слідчий суддя не наділений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 171, 169, 236, 303, 305-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , якіий діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ГСУ СБ України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0001906, повернути тимчасово вилучене під час обшуку 21.03.2018 р. майно, згідно переліку, зазначеного в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 13.06.2018 року у справі за №761/13267/18.

В решті вимог за скаргою-відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і відповідно до ст. 309 КПК України, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1