Справа № 204/1004/19
Провадження № 1-кс/204/346/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, росіянина, маючого не повну середню освіту, розлученого, на утриманні маючого малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого:

- 21.11.2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.12.2015 року, до відбуття покарання у виді позбавленні волі 4 роки 6 місяців,

не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, 08.02.2019 приблизно о 08 годині 25 хвилин, перебуваючи у приміщенні торгівельного залу супермаркету ТОВ «Омега» супермаркет «Варує-44» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 67, побачив на вітринному стелажі розчинну каву експрсссо «Давідов» 100 гр., штрих код 171797 у кількості 1 шг. та розчинну каву «Льор» 100 гр., штрих ко/і 25К01 П у кількості 1 шт., котрі визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Потім, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні торгівельного залу вищевказаного супермаркету, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, взяв розчинну каву експрессо «Давідов» 100 гр., штрих код 171797 у кількості 1 шт. вартістю 193,79 грн. та розчинну каву «Льор» 100 гр., штрих код 2580113 у кількості 1 шт. вартістю 166,99 грн., на загальну суму 360, 78 грн., після чого сховав у сумку чорного кольору, що була одягнута на ньому. Після чого, ОСОБА_9 , направився до касової зони супермаркету «Варус-44» ТОВ «Омега», тримаючи при собі вищезазначене майно, та діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, до кінця, пройшов за межі касової зони, покинувши територію супермаркету, таким чином з місця скоєння злочину зник, таким чином отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «Омега» матеріальний збиток на загальну суму 360,78 грн.

Умисні дії ОСОБА_10 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст.185 КК України.

08.02.2018 ОСОБА_5 було отримано у порядку ст. 208 КПК України. 08.02.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив злочин проти власності, який відповідно до санкції ч. 2 ст. 185 КК України, карається позбавленні волі до 5 років, розлучений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, а також того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, щоб уникнути покарання за вчинений ним злочин; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що останній вчинив новий умисний корисливий злочин, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи перераховані ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до останнього не може бути застосовано інший, менш суворий, запобіжний захід, згідно п. 1-3 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного, та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній має постійне місце проживання з цивільною дружиною та двома неповнолітніми дітьми.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжних захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, місця реєстрації, наявність на його утриманні однієї малолітньої дитини, а також наявність постійного місця проживання з цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , тобто стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, недоведеність прокурором у судовому засіданні недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, які могли б слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , що буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці, тобто до 10 квітня 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місця постійного проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 ;

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1