Справа № 359/9291/18
Провадження № 1-в/359/11/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :
14.11.2018 ОСОБА_5 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Соломянського районного суду м.Києва від 05.03.2013 року за ч. 3 ст. 187, ч.2 ст.121, ч. 1 ст. 70 КК до 8 років позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання у повному обсязі, зазначив, що своєю поведінкою довів виправлення та є таким засудженим до якого можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. У зв`язку з вищенаведеним просив клопотання задовольнити.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні покладався на думку суду під час розгляду даного клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, оскільки засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, останні заохочення мав в 2014, після чого мав 2 стягнення, які не погашені в установленому законом порядку, що вказує на те що, дані зміни в його поведінки не є послідовними, а тому відсутні підстави, передбачені ст.81 КК України.

Ознайомившись із позицією учасників провадження, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про відшкодування матеріальних збитків.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2013 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 на підставі ч. 5 ст.72 КК України ОСОБА_5 зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього увязнення з 07 червня 2012 по 26 вересня 2013.

Початком відбування строку покарання засудженим є 07 червня 2012, кінцем строку 18 лютого 2019 /а.п.45/.

Згідно характеристики від 22 лютого 2017, затвердженої начальником ДУ «Бориспільська ВК (№119)», в Бориспільській ВК №119 засуджений відбуває покарання з 14 листопада 2013, за час відбування покарання характеризується посередньо. При цьому керівництво установи прийшло до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання у зв`язку з тим, що має недостатній ступінь виправлення /а.п. 45-46/.

Крім того, протягом 2018 засуджений ОСОБА_5 отримав два стягнення, які в установленому законом порядку не погашені.

Вказані обставини вказують, що поведінка засудженого є нестабільною, а тому не можна говорити про наявний процес позитивних змін, які вказують на його готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Даючи аналіз вищевикладеному, суд приходить до переконання, що дійсно засуджений ОСОБА_5 не довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1