ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2243/18 Номер провадження 11-кп/814/389/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника установи ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

засудженого 07.07.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з 19.09.2014р. по день вступу вироку в законну силу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.03.2018р. вирок змінено, згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.09.2014 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

задоволено спільне подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» та голови спостережної комісії Ленінської районної в м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 ..

Звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від відбуття невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 01 місяць 17 днів.

Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно, мав 1 стягнення та 2 заохочення, відбув частини призначеного покарання, працевлаштований в бригаді токарів, до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно, приймає активну участь у роботах по благоустрою території та приміщень установи. Крім того, начальником відділення СВПР та психологом установи засуджений ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Вказує, що надане подання колонії є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_7 в установі перебуває нетривалий час, а саме з 25.04.2018, а тому зроблені висновки про досягнення останнім необхідного ступеню виправлення є передчасними.

Враховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність, термін покарання, особисте ставлення засудженого до вчиненого в сукупності, неможливо прийти до висновку про те, що ОСОБА_11 довів своє виправлення, оскільки його характеристика та матеріали особової справи не відображають процесу виправлення.

Просить ухвалу суду скасувати, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення засудженого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як убачається з матеріалів справи при її розгляді суд вищевказані вимоги виконав у повній мірі.
Так, засуджений ОСОБА_7 перебував в Харківському УВП № 27, а з 25.04.2018 року відбуває покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія № 64».
Станом на 16.10.2018 року ОСОБА_7 вiдбув покарання у виді позбавлення строком 6 років 09 місяців 29 днів, тобто 3/4 строку призначеного покарання.
За період відбування покарання в Харківському УВП № 27 характеризувався посередньо. 27.01.2015 притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів, за що мав стягнення у виді догани, яке погашене в установленому законом порядку.
За час відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія № 64» характеризується позитивно, має 3 подяки 16.07.2018, 16.10.2018 та 15.01.2019.
Працевлаштований на виробництві установи в бригаді токарів, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує в повному обсязі. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», заходи відвідує.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо недоведеності ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає непереконливими.
Так, оцінка ступеня виправлення засудженого здійснюється начальником відділення соціально-психологічної служби щороку, внаслідок чого складається характеристика на засудженого, а рішення про ступінь виправлення приймається комісією установи.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_7 , наданої начальником відділення СПС та психологом установи від 16.10.2018 та 14.03.2019р., ОСОБА_7 довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Отже, враховуючи стабільну позитивну характеристику особи засудженого ОСОБА_7 та відбуття ним 3/4 строку покарання, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про можливість застосування до останнього умовно-дострокове звільнення.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2018 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4