Справа № 128/590/18
ВИРОК
Іменем України
18 грудня 2018 року Вінницький районний суд Вінницької області

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000219 від 30.06.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 24.09.2016 року, близько 16 год. 10 хв., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, попередньо домовившись із власником автомобіля марки «BMW Х 5», чорного кольору, об`єм двигуна 3,0 дизель, Він. Код. НОМЕР_1 державний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , про придбання вказаного автомобіля, маскуючи свої дії під передпродажний огляд прибули на територію парковки ТЦ «Епіцентр», що по вул. Хмельницьке шосе, 1 а, у с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області.
Під виглядом покупців, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , оглянули вказаний транспортний засіб та маючи на меті незаконно заволодіти ним, ввели в оману власника - ОСОБА_8 дійсним наміром придбати автомобіль. З метою реалізації свого злочинного наміру, під приводом огляду салону, ОСОБА_7 перебуваючи за кермом зазначеного автомобіля марки «BMW Х5», почав запускати та зупиняти двигун, перевіряти справність склопідйомників, періодично виходячи та оглядаючи автомобіль ззовні та під капотом. В подальшому до ОСОБА_7 приєднався ОСОБА_9 , який сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля. Одразу, як ОСОБА_9 сів до автомобіля, ОСОБА_7 всупереч волі його власника ОСОБА_8 , запустив двигун транспортного засобу, отримавши тим самим можливість керувати автомобілем та забезпечити його рух, незаконно заволоділи автомобілем і залишили місце вчинення злочину у напрямку смт. Літин, при цьому власник транспортного засобу ОСОБА_8 та його знайомий ОСОБА_10 залишились на території парковки ТЦ «Епіцентр», що по вул. Хмельницьке шосе, 1 а, у с. Зарванці.
У відповідності до висновку експерта № 46 від 27.02.2017 року, ринкова вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного автомобіля марки «BMW Х 5» номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску станом на 24.09.2016 року, згідно даних мережі Інтернет в Україні, в нерозмитненому стані у національній валюті складає: 210840 гривень.

Крім того, 25 вересня 2016 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб - з ОСОБА_9 перебуваючи на полі в с. Новоселиця, Літинського району Вінницької області, умисно, з метою приховання слідів злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, шляхом підпалу знищили автомобіль марки «BMW Х 5», 2004 року випуску чорного кольору, д. н. з. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку судової пожежно - технічної експертизи № 22 від 28.12.2016 року, технічною причиною виникнення пожежі було занесення відкритого джерела запалювання на горючі матеріали транспортного засобу марки «BMW Х 5», Він. Код. НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 . Осередок виникнення пожежі знаходився в передній частині салону транспортного засобу марки «BMW Х 5», Він. Код. НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

Найбільш ймовірним джерелом запалювання могла бути дія відкритого джерела запалювання у вигляді полум`я сірника, запальнички або іншого подібного за потужністю джерела запалювання на горючі матеріали транспортного засобу марки «BMW Х 5», Він. Код. НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_3 .

Вартість пошкоджень, що були завдані внаслідок горіння вказаного автомобіля, згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 46 від 27.02.2017 року становлять 210840 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані: за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне знищення майна шляхом підпалу; за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які завдали великої матеріальної шкоди.

26.02.2018 року між підозрюваним ОСОБА_7 та прокурором Вінницької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_11 , в присутності захисника ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, оскільки вся завдана майнова шкода йому відшкодована та будь яких інших моральних та майнових претензій до ОСОБА_7 , він не має.

Згідно даної угоди прокурор Вінницької місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 289 КК України, підозрюваний ОСОБА_7 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено погоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 194 КК України - у виді 3-х років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України у виді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладеними обов`язками відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2, ч.2 п.2 КК України.

Підозрюваному ОСОБА_7 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст. 473, 474 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, які йому зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 289 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, оскільки вся завдана йому шкода відшкодована, будь яких моральних та майнових претензій він до ОСОБА_7 не має, про що надав суду відповідну заяву та розписку.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та заслухавши обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_7 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що в даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 289 КК України, які враховуючи положення ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26.02.2018 року в кримінальному провадженні № 0000219 між підозрюваним ОСОБА_7 та прокурором Вінницької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_11 , в присутності захисника ОСОБА_6 . З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, дані злочини вчинив вперше, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, повне відшкодування завданого збитку та відсутність будь яких претензій зі сторони потерпілого, його позицію щодо затвердження угоди про визнання винуватості, колегія суддів приходить до висновку, що за вчинені правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 375, 472, 473, 474, 475 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:
Затвердити угоду від 26.02.2018 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором Вінницької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_11 , в присутності захисника ОСОБА_6 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 194 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ст. 289 ч.3 КК України з застосуванням ст. 69 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Згідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 - ти (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2