Справа № 191/4758/18
Провадження № 1-кп/191/376/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайоний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001894 від 21.11.2018 року, відносно ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської
області, громадянка України, із середньою освітою, розлучена, має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю в судовому засіданні : прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3

Встановив:

ОСОБА_3 , 18 листопада 2018 року о 14 годині 30 хвилин, з дозволу господарки ОСОБА_6 разом з нею перебувала в приміщені будинку АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 помітила на полиці в шафі розташованій в залі домоволодіння за вищевказаною адресою, грошові кошти які належать ОСОБА_6 в цей час в неї виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 вийшла до іншої кімнати, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що за її діями ніхто не спостерігає та в тому, що її дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення та всупереч інтересам власника, викрала з полиці в шафі, яка розташована в залі кімнати домоволодіння АДРЕСА_2 , грошові кошти в сумі 1200 (тисяча двісті) гривень та з викраденим майном покинула місце скоєння злочину, після чого розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1200 гривень. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України визнала в повному обсязі та пояснила, обставини так як зазначено в обвинувальному акті. Пояснила суду, що вона щиро розкаюється, просить вибачення у потерпілої, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила суду обставини вчинення кримінального правопорушення. Повідомила, що зникнення грошей з`ясувалось ще в той момент, коли ОСОБА_3 була у неї вдома, але ОСОБА_3 не зізналася в тому, що гроші взяла вона. Наступного дня потерпіла звернулася з заявою до відділу поліції про крадіжку грошей. Після цього обвинувачена повернула їй гроші наступного дня. Просила строго не карати обвинувачену.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченій положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 66 КК України, встановлені під час судового розгляду- добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, під час судового розгляду- не встановлені .
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Кримінальним правопорушенням завдано матеріальних збитків на суму 1200 гривень, які в ході досудового розслідування відшкодовано в повному обсязі.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченій, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей Кримінального Кодексу України.

Разом з тим, суд вважає можливим, відповідно до ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7) ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:
Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1