Провадження № 11-кп/4820/232/19
Справа № 688/240/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000098 від 20.01.2017 року за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 14 січня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 14 січня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тихотин Рожищенського району Волинської області, громадянина України, з початковою загальною освітою, одруженого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України - у виді 200 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 122 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного цим вироком.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди 3000 гривень. В решті позову відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

В решті позову відмовлено.

Речові докази:

- автомобільний державний номерний знак НОМЕР_1 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області - знищено;

- фотознімки місця ДТП, автомобіля та місця спричинення тілесних ушкоджень біля кар`єру та біля церкви в с. Михайлючка, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишено при матеріалах кримінального провадження.

За вироком суду, 19 січня 2017 року близько 17 год. 05 хв. ОСОБА_7 , знаходячись на березі водоймища - кар`єру поблизу вул. Чкалова в с. Михайлючка Шепетівського району, під час св`яткування свята «Хрещення Господнього» спільно зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив у словесний конфлікт із останнім, що виник на ґрунті неприязних відносин через непорозуміння щодо заборони ловити рибу у громадському кар`єрі, під час якого з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, наблизився до нього та умисно кулаком правої руки вдарив ОСОБА_10 в обличчя в ділянку правого ока, внаслідок чого останній втратив свідомість, впав на сніг та покотився зі схилу берега вниз до відкритої водойми. В результаті вищевказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця навколо правого ока та садна на спинці носа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Також, 19 січня 2017 року близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у тому ж місці, під час словесної суперечки з ОСОБА_9 , який втрутився у їх конфлікт з ОСОБА_10 для його припинення, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, наблизився до потерпілого та умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої губи ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та впав спиною на сніг. В подальшому ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, сів на ОСОБА_9 з метою спричинення йому тілесних ушкоджень та наніс останньому ще не менше п`яти ударів кулаками обох рук по обличчю. Після цього ОСОБА_7 сів за кермо свого автомобіля марки «Рено Трафік», державний номерний знак НОМЕР_1 , і поїхав у напрямку центра села Михайлючка Шепетівського району.

19 січня 2017 року близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_7 разом із своїм братом ОСОБА_12 автомобілем марки «Опель Віваро», його батько ОСОБА_13 автомобілем «Сітроен Джампі» та дядько ОСОБА_14 автомобілем «Рено Кенго» приїхали на вул. Чкалова в с. Михайлючка Шепетівського району, де зупинились неподалік церкви, побачивши на дорозі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Крім того, 19 січня 2017 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом, спрямованим на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, вийшов із автомобіля неподалік церкви Казанської ікони Божої Матері по вул. Чкалова, 30-Б, в с. Михайлючка, наблизився до ОСОБА_9 та умисно наніс один удар невстановленим під час досудового розслідування дерев`яним предметом, зовні схожим на биту, по голові потерпілого, який у свою чергу захищаючись від вказаного удару, прикрив її правою рукою. Внаслідок цього ОСОБА_7 наніс один удар дерев`яним предметом, зовні схожим на биту, по голові та по пальцям правої руки потерпілого ОСОБА_9 , від якого потерпілий втратив свідомість і впав на сніг.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми неправомірними діями спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нігтьової фаланги 3-го пальця правої кисті з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді крововиливу на тильній поверхні нігтьової (із охопленням нігтьового ложе) та середньої фаланг 3-го пальця правої кисті, в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але за звичайним своїм перебігом загоюються в строки понад 21 день, тобто спричиняють тривалий розлад здоров`я; травматичної ампутації нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті з утворенням культі на рівні другого (дистального) міжфалангового суглобу за своїм характером відноситься до ступені легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (від 7 до 21 дня) та незначну стійку втрату працездатності до 10%, а саме 5%; закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді рани лівої тім`яної ділянки волосяної частини голови, в сукупності за своїм характером відносяться до ступені легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - від 7 до 21 дня.

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчинених кримінальних правопорушеннях та кваліфікації його дій, просять вирок Шепетівського міськрайонного суду від 14.01.2019 р. в частині вирішення цивільних позовів скасувати та ухвалити рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.
При цьому вказують, що судом не було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат.
При визначені розміру моральної шкоди, суд не в повній мірі врахував дії обвинуваченого ОСОБА_7 , який намагався перекласти вину на потерпілих, звинувачуючи їх у вчиненні особливо тяжкого злочину замаху на умисне позбавлення життя шляхом утоплення. Обвинувачений підшукав свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які надали суду завідомо неправдиві покази. Такими діями ОСОБА_7 потерпілим були спричинені безпідставні переживання, постійні виправдовування перед односельцями та за місцем роботи. Потерпілих неодноразово викликали у поліцію для допитів, під час яких вони отримували значні емоційні переживання та дискомфорт.
Обвинувачений не попросив вибачення у потерпілих за скоєне, не сплатив коштів на відшкодування моральної шкоди.
ОСОБА_10 після отримання травми відчував сильні головні болі та гострий фізичний біль в області тулуба та кінцівок, протягом тижня не міг виконувати важку фізичну роботу, у нього змінився звичайний ритм життя, відбулись суттєві зміни в стосунках з близькими, йому було соромно з`являтися в громадських місцях з синцями та саднами на обличчі.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 з 19 січня 2017 р. по 19 лютого 2017 р. знаходився у травматологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ. Відчував та досі відчуває сильні головні болі та гострий фізичний біль в середній фаланзі 3-го пальця правої кисті, був обмежений в русі, не міг читати, дивитись телевізор. У нього змінився звичайний ритм життя, відбулися суттєві зміни в стосунках з близькими. Крім того ОСОБА_9 , як боєць Збройних Сил України, не міг виконувати свій обов`язок по захисту інтересів батьківщини від російських агресорів.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпілих захисник обвинуваченого ОСОБА_8 просив в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовити, вирок суду залишити без змін.
Зазначав, що суд обґрунтовано не стягував з обвинуваченого процесуальні витрати на користь потерпілих, оскільки такі витрати не підтверджені. Крім того, обвинувачений частково відшкодував потерпілим моральну шкоду, намагався з ними примиритися. Сул при вирішенні позовів врахував перенесені моральні страждання потерпілими через дії обвинуваченого. Тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинених злочинах при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_17 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 злочини, передбачені ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості та злочином середньої тяжкості відповідно.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції не встановив.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд врахував, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працездатний, однак не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого, дані досудової доповіді органу пробації, суд прийшов до висновку, що для досягнення мети покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт та в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України і з застосуванням ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком. Оскільки обвинувачений є батьком двох неповнолітніх дітей, дав згоду на застосування щодо нього акта амністії, суд звільнив його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 14 січня 2019 р. потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 оскаржується лише в частині вирішення цивільних позовів, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України апеляційним судом переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, п.п.1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

За ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілих суд першої інстанції виходив з того, що діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 спричинено легкі тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_9 - легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я від 7 до 21 дня та середнього ступеня тяжкості, що спичинили тривалий розлад здоров`я.
В наслідок їх спричинення потерпілі відчували фізичний біль, ОСОБА_10 на стаціонарному лікуванні не перебував, а потерпілий ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні 13 днів. Протиправними діями обвинуваченого було порушено звичний спосіб життя потерпілих, вони докладали додаткових зусиль для його організації. Ттакими діями ОСОБА_7 потерпілим заподіяні моральні страждання. Відсутність фаланги 4-го пальця у ОСОБА_9 створює для нього додаткові життєві труднощі і на даний час.
Тому, виходячи з принципів розумності та справедливості суд першої інстанції оцінив розмір заподіяної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 у сумі 3000 грн, а потерпілому ОСОБА_9 у сумі 20000 грн.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він зроблений з дотриманням вимог норм матеріального права, з урахуванням дій кожної сторони, глибини душевних страждань потерпілих, перенесеного фізичного болю, вимушених змін у їх житті через неправомірні дії бвинуваченого ОСОБА_7 .
Також колегія суддів враховує, що обвинуваченим частково відшкодовані кошти потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди, що підтверджується наданими захисником обвинуваченого копіями фіскальних чеків Хмельницької дирекції «Укрпошта» відділення поштового зв`язку 5.
Враховуючи викладене не спростовують висновків суду твердження потерпілих в апеляційній скарзі про те, що суд не в повній мірі врахував заподіянні потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинуваченим моральні страждання, та що ОСОБА_7 не вчиняв дій по відшкодуванню потерпілиим коштів в рахунок заподіяної моральної шкоди.

Не заслуговують на увагу доводи потерпілих про те, що суд не вирішив питання про стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілих процесуальних витрат, оскільки згідно вимог ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні докази понесення потерпілими процесуальних витрат, і таких доказів потерпілі не надали суду апеляційної інстанції.

Отже колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 14 січня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення.

Судді: