Дата документу 01.03.2019 Справа № 554/1526/19
Провадження №1-кс/554/3122/2019
У Х В А Л А
іменем України

01 березня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Полтаві скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, щодо нерозгляду клопотання про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0000096,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, щодо нерозгляду клопотання та не ознайомлення заявника з правами та обов`язками як потерпілого після подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення та клопотання про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0000096.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 08.02.2019 року за №0000096 за ч.2 ст.382 КК України.

Як слідує зі скарги, заявник звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також 16.02.2019 року ОСОБА_2 додатково подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, клопотання про залучення як потерпілого, але, як стверджує заявник, слідчий тривалий час в порушення вимог ст.55 КПК України не розглянув вказане клопотання та допустив бездіяльність, не вчинивши дій щодо залучення його як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі цього, а також враховуючи доводи, викладені у скарзі, заявник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо нерозгляду клопотання та не ознайомлення його з правами та обов`язками як потерпілого після подачі заяви про скоєння відносно нього кримінального правопорушення та клопотання про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні за №0000096; винести ухвалу, якою зобов`язати слідчого виконати імперативну норму ст.55 КПК України і визнати громадянина ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000096.

Від заявника ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд без участі, скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Від представника Територіального управління, розташованого у м. Полтаві слідчої ОСОБА_3 , на адресу суду надійшла заява про розгляд без її участі, у якій вона заперечувала проти вимог скарги та просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки 25.02.2019 року слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, у якій викладені підстави прийняття вказаного рішення.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи процесуальні строки розгляду скарги та наявність заяви від заявника про розгляд без його участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.303-308 цього Кодексу

Так, частиною першою статті 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Судом установлено, що у провадженні слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, знаходиться кримінальне провадження №0000096, внесене до ЄРДР 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 25.02.2019 року ОСОБА_2 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 від 08.02.2019 року.

Як вбачається з постанови від 25.02.2019 року, на час розгляду клопотання ОСОБА_2 про визнання потерпілим заявник не вказує за яких конкретних обставин завдано кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди та її розмір та проведеним досудовим розслідуванням на даний час не встановлено фактів завдання шкоди останньому.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого, при цьому заявником не доведено, що на момент звернення із заявою про визнання потерпілим, ОСОБА_2 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, як передбачено ч.1 ст.55 КПК України, а тому підстав для задоволення вимог скарги у слідчого судді немає.

Разом із тим, ОСОБА_2 не надано до суду жодного доказу його душевних страждань, переживань або фізичних страждань, завданої майнової шкоди тощо.

Також у судовому засіданні встановлено, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000096 від 08.02.2019 року триває та органом досудового розслідування здійснюється перевірка обставин за ознаками вчинення кримінального правопорушення щодо факту можливого невиконання ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.05.2019 року, а також збирання доказів, їх оцінка, перевірка і уточнення відомостей з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, що підтверджується листом від 25.02.2019 року та відповідною постановою слідчого від 25.02.2019 року.

Наведене також свідчить про те, що заявником передчасно ініційовано питання про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні у розумінні вимог КПК України.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав і свобод, законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Доказів того, що клопотання особи, яка подала скаргу, про визнання його потерпілим, було розглянуто з порушенням порядку, передбаченого ч.1 ст.220 КПК України, та внаслідок розгляду слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 25.02.2019 року, заявником до суду також не надано.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, а тому вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог даної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 24, 55, 303-307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, щодо нерозгляду клопотання про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0000096.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1