АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/607/18 Справа № 711/9841/18 Категорія: ст.ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 з доповненням, поданим захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 14.12.2018 року включно, визначено заставу у 50 розмірах мінімальної заробітної плати в сумі 88 100 грн. та, у разі її внесення, покладено обов`язки, передбачені п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

ОВС СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000067 від 26.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в порушення вимог Закону України № 60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України № 62/95 ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» за невстановленим досудовим розслідуванням обставин придбали психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та зберігали його для подальшого збуту.

За невстановленим досудовим розслідуванням обставин та час ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_7 вказану психотропну речовину та зберігав її при собі. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 домовились про збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, ОСОБА_11 , якому працівниками правоохоронних органів було доручено проведення оперативної закупки такої речовини у ОСОБА_7 .

Після чого, 09.10.2018 року близько 15 год. ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку за адресою АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_11 та незаконно, умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України № 60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України № 62/95 ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» збув, а саме передав безоплатно в якості боргу, пакет з полімерного матеріалу з грудкоподібною речовиною оранжево-рожевого кольору, яка згідно висновком експерта від 29.10.2018 року № 2/1601 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 7,618г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є великими розмірами.

Також, 15.11.2018 року в період з 11 год. 05 хв. до 13 год. 10 хв. під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.11.2018 року квартири за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме під час особистого обшуку останнього працівниками ГУНП в Черкаській області та УСБУ в Черкаській області, у кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_7 , виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з трьома фольговими згортками з порошкоподібною речовиною білого кольору, зовні схожою на психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_7 повторно, умисно, в порушення вимог Закону України № 60/95 ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України № 62/95 ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», незаконно придбав, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та умисно, незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

15.11.2018 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.11.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб, вчинені повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, у великих розмірах.

Цього ж дня, ст. слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2018 клопотання ст. слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 задоволено частково, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 14.12.2018 року включно та визначено заставу у 50 розмірах мінімальної заробітної плати в сумі 88 100 грн. та, у разі її внесення, покладено обов`язки, передбачені п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КУпАП.

Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 порушує питання про скасування незаконної ухвали слідчого судді через її невідповідність нормам КПК України та положенням Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, звільнивши його негайно з зали судового засідання.

Як на підставу для скасування судового рішення зазначає, що ухвала слідчого судді не містить електронного підпису, що є порушенням норм КПК України та унеможливлює прослідкувати протизаконні дії слідчого судді Вищою радою правосуддя.

Крім того, звертає увагу, що при вирішенні клопотання слідчого, судом не прийнято до уваги наявність у нього тяжкої хвороби активна форма туберкульозу, у зв`язку з чим в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, він проходив амбулаторне лікування.

Також, зазначає, що клопотання слідчого не містить посилання на докази, якими доводиться обґрунтованість пред`явленої йому підозри, а також не містить дані, які свідчать про наявність в провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Узагальнюючи апеляційні доводи вказує на неправосудність ухвали слідчого судді, що передбачає кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 374, 375 КК України та доцільність допиту в судовому засіданні понятих, які були залучені в ході проведення обшуку.

В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вказує, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що до ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні відповідно до вимог ДІАП НП України застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого підозрюваний не порушив, тобто ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду відсутні. Також, в клопотанні про застосування запобіжного заходу сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що є її процесуальним обов`язком, та відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили про задоволення в повному обсязі апеляційної скарги, скасування судового рішення та звільнення підозрюваного з-під варти, міркування прокурора про законність, обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали клопотання, кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Постановляючи ухвалу про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, цілком обґрунтованими є доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості. Крім того, обґрунтованими є доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню, оскільки останній не має стабільних доходів, що обумовлює необхідність пошуку місця роботи, внаслідок чого існує ймовірність залишення підозрюваним місця проживання, що ускладнюватиме прийняття ним участі у проведенні слідчих дій. До того ж на даний час обставини кримінального провадження повністю не з`ясовані, не встановлено повного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого існує висока вірогідність спілкування підозрюваного з такими особами, задля перешкоджання встановленню істини під час досудового розслідування.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя місцевого суду по суті дійшов до вірного висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання підозрюваного, як на підставу для скасування судового рішення на те, що клопотання слідчого не містить посилання на докази, якими доводиться обґрунтованість пред`явленої йому підозри, а також не містить дані, які свідчать про наявність в провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та судом не прийнято до уваги наявність у нього тяжкої хвороби активна форма туберкульозу, у зв`язку з чим в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, він проходив амбулаторне лікування, є помилковими. Оскільки, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Посилання захисника, як на підставу застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, на відсутність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та перешкоджати кримінальному провадженню, чи взагалі вчиняти кримінальні правопорушення та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, є помилковим, оскільки на думку колегії суддів жоден більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваному інкримінується кримінальне правопорушення, вчинене групою осіб, які можуть перешкоджати встановленню істини у справі. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, оскільки, інкримінований ОСОБА_7 злочин не пов`язаний із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибелі людини та у цьому кримінальному провадженні раніше запобіжний захід у вигляді застави до ОСОБА_7 не обирався, слідчий суддя вірно визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у сумі 88 100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень 00 копійок, що є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного, його поведінку та спосіб життя, обставин події кримінального провадження, прийшов до вірного висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 та у зв`язку із наведеним, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2018 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 14.12.2018 року включно, визначено заставу у 50 розмірах мінімальної заробітної плати в сумі 88 100 грн. та, у разі її внесення, покладено обов`язки, передбачені п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 з доповненням, поданим захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :