Справа №:755/9813/18
Провадження №: 1-кп/755/569/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2019 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, у межах кримінальних проваджень №000315 та №0006067 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст.393 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження, в якому ухвалою колегії суддів від 29 січня 2019 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 29 березня 2019 року включно.
У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне обвинуваченому продовжити строк тримання під вартою, виходячи з тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.
Захисник просив зменшити розмір застави до 160 000,00 гривень, обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
Колегія суддів, вислухавши думки учасників кримінального провадження з питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави, колегія суддів при вирішенні даного питання враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Крім того, згідно ст.178 КПК України, колегія суддів, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винними у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, також є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), оскільки у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області, перебуває кримінальне провадження за обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу немає, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких ч.4 ст.190 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, за яке передбачене покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, має підвищену суспільну небезпеку та відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні йому запобіжного заходу та його продовженні, а тому підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не вбачає, а для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити ще на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави відмовити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст.393 КК України, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 13 травня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

судді: 1.

2.