Справа № 738/33/19
№ провадження 1-в/738/16/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника установи

виконання покарань - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року за ч.3 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія (№91)», відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, за час відбування покарання режиму утримання не порушував, стягнень не мав, працевлаштований, в роботі проявляє особисту зацікавленість та ініціативу, за що має заохочення, залучався до робіт по благоустрою установи.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник підтримали клопотання про умовно-дострокове звільнення, просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 ..
Представник установи виконання покарань в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення поклався на розсуд суду.

Представник спостережної комісії, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, його неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, думку представника установи виконання покарань та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року за ч.3 ст.289 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, менш суворого покарання, призначеного Червонозаводським районним судом м. Харкова від 24 липня 2014 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, останньому остаточно визначено 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обчислюється з 30 травня 2014 року, у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 зараховано покарання, відбуте за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року. У строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 зараховано перебування його в Харківському УВП №24 період з 30 травня 2014 року по 10 вересня 2014 року та з 24 листопада 2014 року по 14 листопада 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року набрав законної сили 04 грудня 2018 року.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_3 відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 перебуває в місцях позбавлення волі з 02 червня 2014 року.

За час перебування в Харківському СІЗО засуджений ОСОБА_3 порушень вимог встановленого режиму утримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.

З 26 грудня 2017 року засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Менській ВК №91, де порядок відбування покарання не порушує, розпорядку дня дотримується, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на оперативно-профілактичних обліках не перебуває. Згідно з наказом №16/ЗС-18 від 03 квітня 2018 року ОСОБА_3 виконує обов`язки робітника швейної дільниці, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки отримав заохочення. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, порушень вимог пожежної безпеки не допускає, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує, на зроблені йому зауваження реагує належним чином, робить для себе правильні висновки. Приймає участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку виконує за планом.

Як вбачається з матеріалів справи, спостережна комісія Менської районної державної адміністрації 11 квітня 2018 року (протокол №12) погодила застосування до засудженого ОСОБА_3 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_3 відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак суд приходить до висновку про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 01 (один) місяць позбавлення волі.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 31 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1