Справа № 513/113/19
Провадження № 1-кп/513/31/19
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року

Саратський районний суд Одеської області

у складі головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Сарата кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 14 листопада 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Супрунівка, Немирівського району, Вінницької області області, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина,раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , старшого водія 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , матрос,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Досудовим слідством встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), 24 березня 2018 року о 08 год. 00 хв. діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби до 08 год. 00 хв. 13 листопада 2018 року тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу до військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем( крім строкової служби ).

У відповідності до ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 25 січня 2019 року, укладена між прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Виходячи зі змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст.407 КК України.

Згідно угоди сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням. Із запропонованою мірою покарання ОСОБА_4 погодився.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, дав згоду на застосування визначеного в угоді покарання, зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, правильність правової кваліфікації злочину за ч. 4 ст. 407 КК України, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також Кримінального кодексу України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, немає.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; ст.ст.373-376; ст. 475 КПК України, суд

У Х В А ЛИ В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 січня 2019 року укладену між прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком терміном на 1( один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 березня 2019 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1