В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2019 р. Справа153/41/19

Провадження1-кп/153/3/19-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329

про обвинувачення ОСОБА_3 , яка народилася 1997 року у липні місяці 19 числа у селі Яришівка Томашпільського району Вінницької області, проживаючої у АДРЕСА_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 , непрацюючої, із професійно-технічною освітою, незаміжньої, яка інвалідом не являється, громадянки України, раніше не судимої,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_5 18 листопада 2018 року приблизно о 18 годині 00 хвилин спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 рухалися польовою дорогою поміж селами Франківка та Добрянка Ямпільського району Вінницької області. У цей час, на узбіччі вказаної дороги обвинувачена ОСОБА_5 побачила незнайомого їй потерпілого ОСОБА_6 , який знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спав на землі та поряд з яким знаходився велосипед останнього «Ardis Славутич». При цьому, у обвинуваченої ОСОБА_5 виник умисел спрямований на таємне викрадення вказаного велосипеда. Реалізовуючи свій злочинний намір незаконно заволодіти чужим майном, обвинувачена пройшла повз потерпілого ОСОБА_6 , після чого повернулася назад до нього та скориставшись тим, що останній спить, впевнившись, що вона діє таємно та за її діями ніхто не спостерігає, підняла із землі вищезазначеного велосипеда та покотила його в напрямку села Добрянка Ямпільського району Вінницької області. Згідно висновку судового експерта №6807/18-21 від 13.12.2018 ринкова вартість велосипеда «Ardis Славутич» складає 1507,95 грн. Після цього, обвинувачена ОСОБА_5 місце злочину покинула з викраденим велосипедом, яким у подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1507,95 грн.

08 лютого 2019 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення від 08 лютого 2019 року та призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачена ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавала.

Окрім того, на виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.
Таким чином, суд, заслухавши потерпілого, обвинувачену, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до наступного:
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п.113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Суд знаходить винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 встановленою, а її дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченою на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Окрім того, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, і обставини, що пом`якшують її покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також судом враховується наявність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, а саме: вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані.
Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення останній узгоджених сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі у сумі 429 гривень за проведення товарознавчої експертизи (висновок судового експерта №6807/18-21 від 13.12.2018 року), відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Вирішуючи питання про речові докази велосипед «Ardis Славутич», то суд у відповідності із ч.9 ст.100 КПК України має підстави передати його за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Окрім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року було накладено арешт на велосипед «Ardis», виданий 10 грудня 2018 року ОСОБА_5 , власником якого є ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тому, на виконання вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд має підстави для скасування арешту, який було накладено на велосипед «Ardis», виданий 10 грудня 2018 року ОСОБА_5 , власником якого є ОСОБА_6 , відповідно до ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 392-393, 395, 468, 469, 474, 475, 476 КПК України суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 08 лютого 2019 року укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 08 лютого 2019 року покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень документально підтверджених витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Скасувати арешт, який було накладено на велосипед «Ardis», виданий 10 грудня 2018 року ОСОБА_5 , власником якого є потерпілий ОСОБА_6 , відповідно до ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2018 року.

Речовий доказ велосипед «Ardis Славутич» повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1