ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1127/16-к Номер провадження 11-кп/814/71/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Лубенської місцевої прокуратури на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клепачі Лубенського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.02.2014 року Лубенським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном 1 рік;
- 30.07.2014 року Лубенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 21.07.2015 звільнений з місць позбавлення волі на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 13.07.2015 про умовно-дострокове звільнення на не відбуту частину покарання терміном 8 місяців 12 днів, -
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162 та ч.3 ст.185 КК України та засуджено до покарання :
- за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України із урахуванням ст.72 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4 років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_8 вказано рахувати з моменту взяття під варту із 18 листопада 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 зараховано час знаходження його під вартою з 18.11.2016 року по 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а із 21.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.
По справі вирішено долю речових доказів.
Не погодившись з вироком суду прокурор та захисник обвинуваченого подали апеляційні скарги.
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що 27 березня 2016 року о 08 год. 40 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до будинку, належного ОСОБА_9 , прибув за адресою АДРЕСА_2 .
Знаходячись біля даного будинку та переконавшись, що будинок призначений та придатний для постійного проживання в ньому ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без відому та дозволу власнику будинку ОСОБА_9 ,умисно незаконно, розбив віконне скло з тильної сторони, та через утворений отвір проник до будинку,чим порушив право ОСОБА_9 на недоторканість житла особи, гарантоване ст.. 30 Конституції України.
Крім того, 11 квітня 2016 року близько 02 год. ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до належного ОСОБА_10 деревообробного цеху, що по АДРЕСА_3 .
Після цього ОСОБА_11 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконався, що за ним ніхто не спостерігає, з допомогою принесеної з собою викрутки віджав вхідні дерев`яні двері до деревообробного цеху, що були зачинені на врізний замок та проник в середину приміщення цеху.
Знаходячись в приміщенні цеху ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно,таємно діючи з єдиним умислом викрав деревообробний рейсмусовий станок «Makitа 2012 NВ» вартістю 15 099,30 грн.,який в руках виніс до таксі, що знаходився неподалік магазину «Меркурій» по вул.. Драгоманова м. Лубни.
Після цього ОСОБА_8 діючи з єдиним умислом направленим на викрадення належного ОСОБА_10 знову повернувся до приміщення вказаного деревообробного цеху, звідки таємно викрав маятникову пилу «Sparky» вартістю 6 232 грн..яку також в руках відніс до вищевказаного автомобіля таксі.
Всього ОСОБА_8 викрав майна належного ОСОБА_10 на загальну суму 21331,30 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд,а саме продав.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст.216 ,ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, строком на 2 роки, за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, строком на 5 років, згідно ст.. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Уточнити мотивувальну частину вироку, вказати дійсну вартість викраденого майна згідно «Висновку про вартість майна» №Л/2104/1 від 21.04.2016 року вартість деревообробного рейсмусового станка «Makitа 2012 NВ`з урахуванням відсотку зносу 10569,51 грн. маятникової пилки «Sparky» з урахуванням відсотку зносу 4362.91 грн., загальна сума викраденого з урахуванням відсотку зносу 14931,91 грн.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2017 року в частині визнання винним та засудження ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 в цей частині закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпані всі можливі їх здобутки. Винести вирок ОСОБА_8 за ч.2 ст. 162 КК України звільнивши його з під варти в залі суду.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та прийнявши відмову від апеляційних скарг захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів дійшла таких висновків.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів за які він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та детально наведених у вироку доказів і є правильними.

Фактичні обставини справи в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегія судді виходить з того, що було встановлено місцевим судом.

Покарання призначене в межах санкції передбаченої ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене,колегія суддів дійшла висновку, що доводи прокурора про призначення занадто м"якого покарання не заслуговують на увагу.

Разом з тим, доводи прокурору про уточнення вироку суду заслуговують на увагу.

Так в мотивувальній частині вироку суду першої інстанції у формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним за ст. 185 ч.3 КК України, невірна зазначена вартість викраденого майна.

Так, згідно висновку про вартість майна № Л/2104/1 від 21.04.2016 року оціночна (ринкова) вартість деревообробного рейсмусового станка «Makitа 2012 NВ`з урахуванням відсотку зносу 10569,51 грн. маятникової пилки «Sparky» з урахуванням відсотку зносу 4362.91 грн. (т.1 а.с.130-131). Загальна сума викраденого майна з урахуванням зносу становить 14931,91 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суді прийшла до висновку, о вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2017 року необхідно уточнити.
Крім того, згідно ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, які виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.

Відповідно порядок зарахування періоду попереднього ув`язнення із розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили було визначено ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, положення якого діяли до 20.06.2017 року включно).
Починаючи з 21 червня 2017 року, після набрання чинності Закону України №2046-VIII, яким ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, визначено зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року визначено, що якщо особа вчинила злочин в період з 24.12.2015 року по 20.06.2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовувати заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що „іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив епізоди кримінальних правопорушень до 20.06.2017 року, тому зараховувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення необхідно за правилами ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року (відповідно до принципу прямої дії закону).
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури задовольнити частково.
Уточнити мотивувальну частину вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2017 року відносно ОСОБА_8 - вказавши дійсну вартість викраденого майна згідно «Висновку про вартість майна» №Л/2104/1 від 21.04.2016 року вартість деревообробного рейсмусового станка «Makitа 2012 NВ» - 10569,51 грн. маятникової пилки «Sparky» - 4362.91 грн., загальна сума викраденого становить 14931,91 грн.
Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , з 18.11.2016 року по 19.11.2018 року в строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
У зв`язку з відбуттям покарання, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити його негайно з під варти в залі суду.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4