г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/890/19
Номер провадження 1-кс/213/309/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., при секретарі Ладухіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:
15.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням та просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу б/н від 02.07.1997 та зареєстрований 04.10.2006 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою за № 3830495.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що він є сином померлого ОСОБА_2 , якому на праві приватної часткової власності з ОСОБА_3 належала вищезазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22 квітня 2009 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням №1169 від 05 лютого 2009 року.

25 квітня 2009 року право власності на спірну квартиру зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», про що зроблений запис 71 в книзі 287П-71.

Батька заявника ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка спірної квартири, для прийняття якої 14 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю частку квартири.

Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадщину було відмовлено у зв`язку з тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна) на спірну квартиру накладено арешт.

Через наявність арешту ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право на отримання спадщини, у зв`язку з чим звертається до суду з даним клопотанням.

В клопотанні зазначено, що заявник звертався до Інгулецького районного суду з заявою про видачу копії постанови, якої було накладено арешт на спірну квартиру, та отримав відповідь, з якої вбачається, що після повернення обвинувального акту у відношенні ОСОБА_2 на додаткове розслідування, справа до суду не поверталася, а тому підстави для арешту належного спадкодавцю майна відсутні.

В судове засідання особа, яка надала клопотання, не з`явилася, її представник надав заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності та за відсутності заявника. Клопотання підтримує просить задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно інформації, наданої канцелярією Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, 02.07.1997 судом винесено вирок у справі № 1-360/97 у відношенні ОСОБА_2 за ст.198 КК України (1960).

07.10.1997 судом було направлено до Першої Криворізької державної нотаріальної контори повідомлення про арешт майна засудженого у справі № 1-360/97 ОСОБА_2 , в якому зазначено, що суд накладає арешт на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 з метою виконання вироку від 02.07.1997 в частині стягнення з ОСОБА_2 шкоди у розмірі 900 грн.

Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 12.01.1998 вирок скасовано, кримінальну справу надіслано до Інгулецького районного суду на новий розгляд. 18.03.1998 суд своєю ухвалою повернув справу № 1-229/97 до Інгулецького РВ КМУ для проведення додаткового розслідування. До цього часу кримінальна справа у відношенні ОСОБА_2 до суду не надходила.

Згідно інформації, що надійшла на запит суду від Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, після повернення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 на додаткове розслідування, 26.03.1998 слідчим відділенням порушено кримінальну справу за ст.140 ч.2 КК України.

08 лютого 2000 року після проведення попереднього розслідування відносно ОСОБА_2 у порушенні кримінальної справи за ст.ст.140,198 КК України відмовлено. 09 лютого 2000 року СВ Інгулецького РВ КМУ попереднє слідство у кримінальній справі № 530614 зупинено на підставі п.3 ст.206 КПК України (1960 р.).

Відомості про скасування прийнятого у кримінальній справі № 530614 рішення про зупинення попереднього слідства відсутні, кримінальна справа знаходиться в архіві СВ Інгулецького ВП КВП.

Згідно з наданої судом інформації, рішенням від 12.08.2018 у цивільній справі № 2-457/1997 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 заподіяна шкода відшкодована.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_1 , суд враховує, що пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року передбачено, що питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим, з набранням чинності КПК України від 2012 року права власника, який не є учасником кримінального провадження, якщо при проведенні дізнання чи попереднього слідства були порушені його права власника, стали більш захищеними саме заходами кримінально-процесуального закону.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Оскільки кримінальне провадження у справі, у якій постановлена ухвала про арешт спірної квартири, не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту з спірної квартири у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Так, згідно з положеннями ст.174 КПК України, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково мають підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя вважає, що наразі у застосуванні арешту нерухомого майна відпала потреба, оскільки вирок, на підставі якого судовим виконавцем було накладено арешт, скасовано, після повернення на додаткове розслідування кримінальна справа у відношенні ОСОБА_2 до суду не надходила.

При цьому слідчий суддя враховує, що згідно з наданими представником заявника документами, право власності на квартиру у засудженого за ст.198 КК України (1960) ОСОБА_2 вироком від 02.07.1997 виникло у 2009 році після приватизації квартири, а арешт було накладено судовим виконавцем у 1998 році.

Незважаючи на те, що ст.174 КПК України містить вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що заявник є спадкоємцем підозрюваного, у порушенні кримінальної справи відносно спадкодавця ОСОБА_2 за ст.ст.140, 198 КК України після проведення попереднього розслідування відмовлено, ОСОБА_2 помер.

Враховуючи викладене, а також те, що заявник не може прийняти у спадщину майно після смерті батька, що є порушенням його прав, суд вважає можливим клопотання задовольнити та зняти арешт з нерухомого майна.
Керуючись ст.174 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу б/н від 02.07.1997 та зареєстрований 04.10.2006 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою за № 3830495.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя О.М. Нестеренко