Справа №639/5477/18
Провадження №1-кп/639/517/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за № 0000433 від 24.02.2018 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 23.02.2018 приблизно о 18 години 35 хвилин перебував на території автомийки, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 4, де він працював на посаді мийника машин. Саме в той час ОСОБА_4 , використовуючи ту обставину, що він добре орієнтується на вказаній території та йому достовірно відомо, що в підсобному приміщенні, розташованому на території автомийки, зберігалися особисті речі інших робітників, а саме раніше йому знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , цілеспрямовано пішов до вказаного підсобного приміщення, з умислом вчинення таємного викрадення будь-якого майна, належного останнім.

Надалі ОСОБА_4 через незачинені вхідні двері шляхом вільного доступу увійшов до підсобного приміщення, де на столі помітив папку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень, належні ОСОБА_5 , та лежачий поряд на підзарядці мобільний телефон «Мейзу М 5», належний ОСОБА_6 , якими він і вирішив таємно заволодіти.

При цьому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, таємно заволодів грошовими коштами в сумі 3000 гривень та мобільним телефоном «Мейзу М 5», вартістю 3000 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадені майно та грошові кошти, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

В результаті злочинного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3000 гривень, а потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3000 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 11062 від 30.08.2018.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, надав суду показання щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, судових витрат, речових доказів, цивільного позову.

На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має.

Обставинами, які відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, яке є необхідним й достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, на підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги у повному обсязі визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 .
Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування матеріальної шкоди 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню судову експертизу на суму 715,00 грн. (сімсот п`ятнадцять гривень 00 коп.), перерахувавши їх на користь держави (к/п а.с.97).
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.09.2018 на мобільний телефон «Мейзу М 5» (к/п а.с.33).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «Мейзу М 5» повернути потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику (к/п а.с.30-31).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1