Справа № 504/286/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2019смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав клопотання старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000890 від 17.05.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

24.01.2019 до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000890 від 17.05.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, які містяться в ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
У клопотанні про надання тимчасово доступу до речей та документів слідчий посилається на те, що документи, до яких необхідний тимчасовий доступ, як самі по собі так і в сукупності з іншими речами та документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку із викладеним, відповідно до вимог ч. 2 ст. 163 КПК України визнано за можливим проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться вказані документи, з огляду на можливість їх знищення чи втрати.

В судовому засіданні сторона, яка подала дане клопотання, довела обставини та необхідність в його задоволені.

Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із наданих матеріалів убачається, що 16.05.2017 до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області по факту шахрайський дій відносно ОСОБА_5 .

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив наступне, наказом Генерального прокурора України №879-к від 29.10.1998 його було призначено прокурором Комінтернівського району Одеської області. Відповідно до чинного на той час законодавства перед місцевими органами державної влади та самоврядування керівництвом прокуратури Одеської області було поставлено питання про виділення йому та його родичам службового майна. Рішеннями ІНФОРМАЦІЯ_2 та розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 було виділено кошти на придбання житла за його вибором на території ІНФОРМАЦІЯ_4 . У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі ОСОБА_6 на підставі довіреності, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - будинку АДРЕСА_2 , з ОСОБА_7 , який діяв від імені ОСОБА_8 . Після укладення договору купівлі-продажу 22.02.2002 та поставлення будинку на баланс ІНФОРМАЦІЯ_4 як комунальну власність, він з сім`єю -дружиною ОСОБА_9 , тестем ОСОБА_10 та тещею ОСОБА_11 почали постійно проживати за вказаною адресою. При цьому, право власності на нерухоме майно він не оформляв до 2016 року. Весною 2016 року він вирішив оформити право власності на будинок АДРЕСА_2 , після чого зателефонував в БТІ, щоб дізнатися перелік документів, необхідних для вчинення юридичних дій. Після чого, від співробітників БТІ дізнався, що 29.10.2011 вказаний будинок було продано ОСОБА_12 . При цьому, раніше цих подій, рішенням Комінтернівського районного суду від 15.12.2004 №2-2013 задоволено позов ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , відповідно до якого право приватної власності на будинок та господарські надвірні споруди закріплено за позивачами. Однак, ні моя дружина, ні теща ніяких позовів не писали. У матеріалах справи за результатами розгляду цього позову також міститься заява, написана ніби-то мною та моїм сином, у якій зазначено, що ці позовні вимоги ми не підтримуємо та просимо розглянути цей позов без нашої участі. Цього документу він та син також не писали і не підписували. Про незаконність дій при оформленні права власності на будинок свідчить також те, що ним, 27.01.2017 до КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » надіслано запит, у відповідь на яку, серед іншого, надіслано копію рішення Комінтернівського районного суду від 15.12.2004 №2-2103, яким право власності на будинок закріплено лише за ОСОБА_11 . Тобто, у двох судових рішеннях, які визначають юридичну долю нерухомого майна, із різними номерами судової справи, право власності закріплюється за різними суб`єктами - у №2-2103 за ОСОБА_11 , а у №2-2013 за ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , що свідчить про підробку документів. Після цього, 23.03.2016 він звернувся із заявою до Одеського апеляційного суду про поновлення строку на оскарження і апеляційною скаргою про скасування рішення Комінтернівського районного суду від 15.12.2004, яка була задоволена та рішення місцевого суду скасоване. Одночасно з цим, його дружина, ОСОБА_9 23.03.2016 звернулась із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.10.2016, а 05.04.2016 на будинок накладено арешт. Також, цей договір оскаржувався в апеляційному порядку ІНФОРМАЦІЯ_5 у 2016 році, у задоволенні скарги відмовлено, та в подальшому, оскаржено у касаційному порядку. 16 травня 2016 року він прибув за місцем мешкання - до будинку АДРЕСА_2 . Буквально через 5 хвилин після приїзду він почув шум в дворі, виглянув у вікно, де побачив 2 осіб в масках, після чого вийшов на сходи. Мене виштовхали на вулицю в одних шортах, де він побачив близько 25 осіб зі зброєю, 3 представників виконавчої служби, ОСОБА_13 - адвокат ЮККК « ІНФОРМАЦІЯ_7 », співробітника поліції ОСОБА_14 . Його поставили на коліна, тещу помістили в підвальне приміщення, де вони перебували з 11.00 до 19.00 години. При цьому, вказані особи неодноразово словесно погрожували мені та родині, вживали нецензурні слова, зокрема: «В будинок ти уже не ввійдеш, а твоїх тіток зараз викинемо, давай підписуй документи і забирайся з двору, інакше тебе пристрелимо, баб твоїх (дружину та тещу) утопимо в колодязі, який знаходиться в дворі», у тому числі застосуванням зброї. На вмовляння припинити ці дії та розібратися в ситуації ці особи ніяк не реагували, ще сильніше кричали та намагалися виштовхати з двора будинку на вулицю, штовхаючи в спину і викручуючи руки. Крім цього, постійно на його адресу звучали погрози вбити та закопати за забором. Він неодноразово звертався до державних виконавців та співробітника поліції ОСОБА_14 , щоб вони припинили незаконні дії в його сторону, однак, вони не реагували, а стояли мовчки і по їх вигляду він зрозумів, що вони самі бояться цю групу осіб на чолі з ОСОБА_13 . Метою цього нападу було виселити його та його сім ю з будинку на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси. Однак, ніяких повідомлень, постанови про відкриття виконавчого провадження, самого рішення вони не отримували. Але це нікого не цікавило, на його прохання припинити незаконні дії у відповідь лише чув: «Закрий рот, а то ми тобі його закриємо назавжди, в рідні не будуть знати, де твоя могила...», постійні прогрози «Вб ємо і закопаємо». Ці погрози він сприймав реально, так як один із чоловіків неодноразово діставав пістолет та направляв йому в обличчя, а інший показував лопату, яку тримав у руках, та з знущанням говорив, що лопата уже є, залишилося лише викопати яму, при цьому, натовп сміявся. Оцінивши ситуацію і реальність погрози вбивством він погодився на здійснення опису майна і передачу його на збереження комусь із натовпу. Після цього, його звільнили і почали описувати майно, при цьому його в будинок не впустили, а на прохання забрати особисті речі та документи, йому було відмовлено в грубій формі і матом та сказано, що вони йому вже ніколи не знадобляться, так як він вже не жилець на світі, а на цвинтарі вони не потрібні. Скориставшись тим, що всі особи описували майно, він зателефонував співробітникам правоохоронних органів, після чого на виїзд прибули 3 співробітники поліції, яких навіть не впустили в двір та при їх появі дістали пістолети з метою здійснення опору. Після цього він зайшов до будинку, де йому вручили постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2016. При ознайомленні з цією постановою він виявив, що вона винесена поза межами встановлених законодавством строків та виселення невідомої ОСОБА_15 повинно було проводитися за адресою: АДРЕСА_2 , про що повідомив державних виконавців. Побачивши це, виконавці здивувалися, а невстановлені особи в масках почали бігати, ОСОБА_13 почав комусь дзвонити, в істериці кричати та запитувати, що їм тепер робити. Після цього, цей натовп в масках зі зброєю хотів покинути територію двору разом із ОСОБА_13 , однак, їм не вдалося, так як на вулиці знаходилися працівники правоохоронних органів. Також, хочу зазначити, що у постанові про відкриття виконавчого провадження у вступній частині старшим державним виконавцем зазначено ОСОБА_16 , яка є родичкою ОСОБА_17 , з якою 22.02.2002 як представником сільської ради укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - будинку АДРЕСА_2 . Після того, як люди в масках приблизно о 18.45 годині покинули територію домоволодіння, він звільнив дружину та тещу, та вони з дружиною при обході кімнат виявили відсутність наступного майна - ноутбука ASUS N550JKEU Silver, смартфона Nокіа 8800 АRТЕ та грошових коштів на загальну суму 235 000 доларів та 63 000 євро, 1900000 гривень.

Застосування указаного заходу забезпечення, передбаченого ст.160 КПК України, слідчий аргументував тим, що відомості, які містяться у вказаних документах можуть бути використанні в якості інформації у кримінальному провадженні.

Установлено, що використання як доказів вказаних документів та можливість довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів іншими способами довести не можливо.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 159 КПК України проголошено, що тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, у зв`язку із яким подається клопотання, мають суттєве значення для установлення важливих обставин кримінального провадження; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав уважати, що таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

З урахуванням того, що вказані документи як самі по собі так і в сукупності з іншими речами та документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не вилучення яких може призвести до втрати слідів учиненого кримінального правопорушення, не встановлення юридично значимих фактів, а також не досягнення мети отримання доступу до них, керуючись ст. ст. 107, 160, 162, 163, 166 та 309 КПК України слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей і документів по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000890 від 17.05.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Надати старшому слідчому СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , та/або іншому співробітнику правоохоронних органів, вказаному в дорученні, дозвіл на тимчасовий доступ та вилучення у ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 - завіреної належним чином копій документів справи№2-2013, 2004 рік за позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про визнання права власності на нерухоме майно.
Строк дії ухвали до 07 березня 2019 року.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Ухвала виконана в двох примирниках які мають однакову юридичну силу.

Слідчий суддя: ОСОБА_1