Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2391/17

Номер провадження: 1-кп/511/16/19

13 лютого 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 0000706 від 06.06.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новоросійськ, Краснодарський край, РФ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого електриком в санаторії ім.Чкалова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

представник потерпілого ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

05.06.2017 року близько 14.00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи на дамбі біля с.Хоминка (Христинівка) Роздільнянського району Одеської області, куди він приїхав на власному автомобілі марки ВАЗ-21099, в ході сварки на ґрунті триваючих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 декілька ударів руками в область обличчя, а після того, як останній впав на землю, продовжив наносити множинні удари ногами в різні частини голови та тулубу потерпілого. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого двійного перелому нижньої щелепи у ділянках її кутів, забиту рану у ділянці лоба ліворуч, численні синці обличчя, закритий перелом 8 правого ребра з численними синцями на передній і бічній поверхнях грудної клітини, які згідно висновку експерта №75 від 21.06.2017 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, кваліфікований як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням винним себе не визнав, надав суду свою версію подій та пояснив, що з потерпілим не мав ніяких стосунків та ніколи не бив його. В понеділок 05.06.2017 року після 10.00 год. ранку до нього в с.Хоминка, де він проживає, із м.Одеса приїхали його дружина ОСОБА_9 та друзі подружжя ОСОБА_10 . Нєдєлкови також мали будинок в с.Хоминка, але в ньому не проживали, а тому попросили його знайти кого-небудь, щоб прибралися в будинку. Біля 11.00 год., коли мимо його будинку проходив потерпілий ОСОБА_7 , він гукнув його та хотів запропонувати прибратися у ОСОБА_10 в будинку, але той не почув або зробив вигляд, що не почув, та пішов далі по вулиці в сторону дамби. Десь об 11.00 год. сусідка ОСОБА_11 попросила його допомогти розвантажити автомобіль її сина. Він вийшов з подвір`я, допоміг сусідці, розвантажив 3 блоки з мінеральною водою, та повернувся до себе у двір, де з гостями та дружиною вони відпочивали весь день, жарили шашлик, обідали. Алкогольні напої вживали гості, він алкоголь не вживає взагалі багато років. Під час обіду до нього приходив сусід ОСОБА_12 по гайковий ключ для автомобілю. З двору він більше один не виходив, в той день за кермо не сідав взагалі. Його автомобіль ВАЗ-21099 цілий день простояв у дворі. Після обіду він та Нєдєлкови ходили до їх хати подивитись. Це зайняло 10 -15 хв. Поворот на дамбу знаходиться на відстані 100 м від його будинку, а з його городу дамбу дуже добре видно. Але влітку дамба заростає очеретом і видимість дамби обмежена. На дамбі 05.06.2017 року він не був. Крім того, він не міг побити потерпілого, так як хворіє на спину, може стояти тільки прямо, але не може згинатись та розгинатись. Наступного дня йому зателефонувала сусідка ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_7 попав з травмами до лікарні і його дочка збирається подавати на нього до суду. Він зателефонував дочці потерпілого для з`ясування обставин, але та висловилась на його адресу словами нецензурної лайки. В серпні місяці з його будинку була вчинена крадіжка, украли камери зовнішнього спостереження та комп`ютер, про що він заявив у поліцію. А у вересні місяці 2017 року його викликали до поліції з приводу побиття ОСОБА_7 . ОСОБА_7 колись проживав біля нього в с.Хоминка в напівзруйнованому будинку з дружиною, займався будівельними роботами за наймом. Потім, коли його дружина померла, він переїхав до дочки, але періодично з`являвся в селі. ОСОБА_7 раніше працював у нього, але виявився безвідповідальним працівником, зловживав спиртними напоями, роботу виконував дуже довго, частинами, за що він пред`являв йому претензії та відмовився оплачувати роботи частками, а тільки після виконання всієї роботи. Також, ОСОБА_7 , коли працював у нього, то вкрав акумулятор та дріт. Крадіжку виявила його дружина, коли передивлялась записи з камери спостереження, але йому одразу про це не сказала. Вона сама розібралась з ОСОБА_7 , і він повернув викрадене майно. Він дізнався про цей випадок від дружини вже безпосередньо перед судовим засіданням. Пояснив, що з сином ОСОБА_7 взагалі мав добрі стосунки, давав в борг йому гроші, хоч десь у 2008 році особисто спіймав його на крадіжці з сусіднього будинку. Дочку потерпілого бачив один раз в селі, коли у той зламався автомобіль. Вважає, що потерпілий та його родичі оговорюють його, але за що, він не розуміє. Додав, що і раніше вже бачив ОСОБА_7 побитим. Крім того, зауважив, що далі по вулиці жила бригада будівельників, у яких було два автомобіля пікап та темно-сірий ВАЗ-2109, який був дуже схожий на його автомобіль ВАЗ-21099 по формі та кольору, з такими ж тонованими вікнами. Крім того, оскільки магазину в селі не було, будівельники на вказаному авто постійно їздили через дамбу в с.Єгорівка або с.Болгарка в магазин. На думку обвинуваченого, вказані автомобілі легко можна було сплутати, особливо спереду.

Цивільний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Оцінюючи показання обвинуваченого та перевіряючи висунуту ним версію подій, суд вважає його показання щодо не завдання шкоди потерпілому ОСОБА_7 неправдивими, наданими з метою уникнення від покарання та пом`якшення своєї участі. Вони спростовуються показаннями потерпілого, свідків обвинувачення, письмовими доказами, дослідженими судом.

Отже, не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , у судовому засіданні його вина в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є професійним будівельником та працював у обвинуваченого по найму. Одного разу жінка обвинуваченого звинуватила його в крадіжці акумулятору та дроту, він показав їй де вони зберігаються, але образився на них та відмовився у них працювати. Тоді обвинувачений пригрозив йому, що буде бити його кожного разу як побачить, і до цього випадку вже два рази його побив. 05.06.2017 року в 11.00 год. він прийшов в с.Хоминка в гості до свого знайомого ОСОБА_13 допомогти йому по господарству просапати город, оскільки той був інвалідом без ніг. Коли проходив мимо будинку ОСОБА_4 , то почув його голос та прискорився, побоюючись розправи. Також його гукала і сусідка обвинуваченого ОСОБА_11 , у якої він також підробляв, але коли ОСОБА_4 не було вдома. Він зайшов до подвір`я ОСОБА_13 та почав сапати город за його будинком. В той час на своєму автомобілі з боку городу ОСОБА_13 під`їхав обвинувачений та почав кричати, щоб він прийшов до нього на розмову. Він злякався, розпрощався з ОСОБА_13 , вийшов через його город та пішов через дамбу додому в с.Єгорівку, щоб не проходити повз хати обвинуваченого. Було приблизно 14.00 год. Пройшовши 100 м, він зупинився на дамбі біля лиману в заростах очерету щоб умитися. А обвинувачений їхав на своєму автомобілі ВАЗ-21099 через дамбу додому в бік с.Хоминка, зупинився, сказав, що він попався, вийшов з машини та побив його. Спочатку вдарив кулаком в обличчя, від чого він впав на землю. Потім лежачого бив руками та ногами по обличчю та тулубу. Коли у нього з рани на лобі потекла кров, обвинувачений припинив його бити, сів за кермо автомобіля та уїхав. Він пішки йшов додому 4 години, по дорозі його ніхто не бачив, так як там практично ніхто не ходить. Близько 18.00 год. він прийшов додому, розповів, що його побив ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_14 зі своїм чоловіком повезли його спочатку до дільничного інспектора ОСОБА_15 , а потім в лікарню. Внаслідок побиття у нього була зламана щелепа в двох місцях та ребро, розсічена брова. Він знаходився в лікарні 24 дні, йому зробили операцію на щелепі, він вживав їжу та пив воду через трубочку, для подрібнення їжі вимушений був придбати блендер, не міг працювати. Підтвердив, що дійсно проживав рядом з обвинуваченим 5 років тому, тоді стосунки між ними були нормальні, він працював у ОСОБА_4 , а той завжди нормально розраховувався. Конфлікт між ними з приводу вкраденого акумулятору виник у 2015 році. ОСОБА_4 одного разу зустрів його біля переїзду та став вимагати гроші за дріт-переноску або щоб він відпрацював йому його вартість, але він відмовився, оскільки дроту не брав. Тоді ОСОБА_4 першій раз побив його, зламав йому ребро. Другий раз він побив його біля його будинку. Про факти його побиття ОСОБА_4 два рази до цієї події у 2016 році він в поліцію не заявляв, а старався уникати зустрічей з обвинуваченим. Потім ОСОБА_4 сказав його сину, щоб вони віддали йому гроші і побив його сина ОСОБА_16 в травні 2017 року. Син також не заявив про це в поліцію, але вони намагалися обходити ОСОБА_4 стороною. Наполягав на покаранні обвинуваченого згідно закону, цивільний позов про стягнення майнової шкоди в розмірі 30 000 грн., моральної шкоди у сумі 20 000 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 14 000 грн. підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Покази потерпілого щодо обставин справи повністю підтверджуються показами свідків обвинувачення, а також матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що є дочкою потерпілого, батько проживає у неї в с.Єгорівка Роздільнянського району Одеської області. 05.06.2017р. вона спала після зміни. Десь о 17.30 год. її розбудив чоловік та сказав, що батько прийшов весь побитий. Вона побачила, що у батька розбито лице, голова, сорочка вся в крові, він сказав, що його знов побив обвинувачений. Вона повідомила про це по телефону дільничного офіцера поліції ОСОБА_15 , та разом з чоловіком повезли батька в лікарню. По дорозі зустріли ОСОБА_15 . Батьку було погану, він втрачав свідомість. Вони приїхали до Роздільнянської ЦРЛ, де батьку надали першу медичну допомогу. Туди ж приїхали працівники поліції, опитали батька. Потім його направили в лікарню в м.Одеса для проведення операції на щелепі, де він пролежав 24 дні. На лікування батька вона витратила 4000 грн. своїх коштів, 5000 грн. позичила у родичів чоловіка. Через день 07.06.2017 року об 11.00 год., коли вона знаходилась на роботі, їй зателефонував її приятель з с.Хоминка ОСОБА_17 (на теперішній час померлий), який також працював у обвинуваченого, та надав телефон обвинуваченому. Той вибачався за те, що так трапилося з її батьком, що він не думав, що все буде так серйозно, пропонував гроші, якщо вона забере заяву з поліції. Вона запропонувала зустрітись разом з дільничним інспектором у неї вдома, але обвинувачений до неї так і не приїхав. Вказану телефонну розмову чула і її сестра ОСОБА_18 , оскільки вони працюють разом. Повідомила, що ОСОБА_4 раніше також бив її батька, зламав йому ребро, хотів, щоб батько батрачив у нього безкоштовно. Її брат хотів продати автомобіль та віддати обвинуваченому гроші, щоб той не бив батька, але гроші так і не віддав, тоді обвинувачений побив і брата. Батько та брат жалілись їй, що ОСОБА_4 погрожував їм, що скільки буде жити, стільки буде їх бити. Зі слів померлого на теперішній час ОСОБА_13 то його дружини т.Віри їй стало відомо, що 05.06.2017р. батько прийшов до них весь переляканий, сказав, що за ним ганявся ОСОБА_4 , побув у них до 13.30-14.00 год. та пішов додому. Також т.Віра розповіла їй, що бачила, як обвинувачений в той день катався на своєму автомобілі по селу туди-сюди.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомила, що 05.06.2017р. від сестри ОСОБА_14 дізналась про побиття її батька ОСОБА_7 обвинуваченим. Також їй відомо, що між її батьком та обвинуваченим виник конфлікт із-за дроту, який нібито украли у обвинуваченого. Батько у нього працював, а той звинуватив його в крадіжці. Обвинувачений раніше два рази бив батька, на батьку вона тоді бачила сліди побоїв, але вони з цього приводу нікуди не звертались. Також обвинувачений раніше побив і її брата ОСОБА_16 , який перебував в гостях у ОСОБА_13 та попався на очі, брат прийшов додому весь побитий. 07.06.2017р. вона перебувала на роботі в одній зміні з сестрою ОСОБА_14 . В 11.00 год. вони разом з сестрою перебували в приміщенні для паління, коли у сестри задзвонив телефон. Вона спочатку розмовляла з ким-то, а потім увімкнула гучний зв`язок. З нею розмовляв чоловік, який представився ОСОБА_19 , сказав, що не думав, що так вийде все серйозно, знає, що батько лежить у лікарні, пропонував гроші, щоб зам`яти цю справу. Сестра відповідала, що буде розмовляти з ним тільки у присутності дільничного інспектора ОСОБА_15 . Також вона придбала батьку блендер на привозі для подрібнення їжі за 600 грн. Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_18 , надані нею під час додаткового допиту, про те, що від покійного ОСОБА_13 їй стало відомо, що 05.06.2017р. обвинувачений разом зі своїми гостями вживав спиртні напої та п`яний ганяв на автомобілі по селу, а також побив свою дружину, а остання нібито забрала дитину та поїхала додому в той же день, оскільки дані показання нічим не підтверджені, суперечать показанням інших свідків та матеріалам справи. Дитини обвинуваченого в селі в той день взагалі не було. Про те, що обвинувачений в той день вживав спиртні напої та сварився зі своєю дружиною, ніхто із допитаних судом свідків не заявляв. Обвинувачений цей факт категорично заперечував. Свідок ОСОБА_18 особисто не сприймала ці події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 син потерпілого, показав, що також від сестри ОСОБА_14 дізнався про побиття батька обвинуваченим. Заявив, що ОСОБА_4 побив батька вже третій раз, більше батька бити нема кому. Він просив обвинуваченого не бити батька, пообіцяв, що продасть машину та заплатить гроші за батька, оскільки батько нібито вкрав у ОСОБА_4 акумулятор, але той знов його побив. Тоді він вирішив не платити обвинуваченому гроші, а той у 2017 році за це побив і його. ОСОБА_4 бив їх сильно, особисто він 3 дні не вставав з ліжка після побоїв. Про побої в поліцію вони не заявляли. ОСОБА_4 вимагав за акумулятор суму в 300-400 доларів.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 05.06.2017р. зранку її сват ОСОБА_7 пішов в с.Хоминка на роботу, а потім вона бачила, як біля 18.00 год. він йшов додому, його обличчя було сильно побитим та розпухлим, щелепа висіла, одяг був у крові. Вона повідомила про це дітям. Сват сказав, що його побив обвинувачений. Коли вони його роздягали, то побачили, що тулуб також був весь у синцях. Його дочка повідомила про побиття дільничного та вони поїхали до лікарні. Сват 24 дні знаходився у лікарні, його кормили через трубочку. Вона дала на його лікування 1000 грн., її син дав 5000 грн.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що є сином ОСОБА_20 05.06.2017р. вечором ОСОБА_7 прийшов додому весь побитий, в крові. Його дочка ОСОБА_14 зателефонувала дільничному офіцеру поліції ОСОБА_22 . Той сказав везти потерпілого в лікарню. По дорозі в лікарню ОСОБА_22 зустрів їх та бачив, в якому стані був потерпілий. ОСОБА_7 одразу сказав всім, що його побив обвинувачений, зустрівши його на дамбі біля с.Христинівка. Знає, що між ними існує давній конфлікт.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка дільничний офіцер поліції ОСОБА_22 дав показання про те, що 05.06.2017р. йому на мобільний телефон подзвонила мешканка с.Єгорівка Путіне Надія та повідомила про побиття її батька ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_4 в с.Хоминка. Біля 18.00 до нього на автомобілі «Москвич» під`їхали родичі ОСОБА_7 . В автомобілі також перебував потерпілий. У нього була зламана щелепа. Він спрямував їх до лікарні. Про обвинуваченого йому відомо, що той не місцевий житель, приїжджає з м.Одеси, має дружину та дитину, яких він жодного разу не бачив, що потерпілий працював у нього. Також йому відомо, що обвинувачений мав два автомобіля «Нива» синього кольору та ВАЗ -21099 сірого кольору, які знаходилась у обвинуваченого во дворі в с.Хоминка. Підтвердив, що в с.Хоминка дійсно велося будівництво будинку бригадою будівельників, у яких був автомобіль ВАЗ-2109 світло-голубого кольору. Про потерпілого йому відомо, що той деякий час жив з дружиною в с.Хоминка в недобудованому будинку, вживав спиртні напої, але скарг на останнього не надходило. Також йому відомо, що після цих подій у обвинуваченого в будинку була здійснена крадіжка. Безпосередньо від обвинуваченого він дізнався, що ОСОБА_7 працював у нього та вчинив крадіжку акумулятору та кабелю, що факт крадіжки був зафіксований на відеокамерах будинку, які потім вкрали, що вони домовились з ОСОБА_7 , що той йому відпрацює за крадіжку, тому в поліцію він не звернувся, але ОСОБА_7 не зробив цього.

Суд не приймає до уваги та вважає недопустимим доказом відповідно до ч.7 ст.97 КПК України показання свідка ОСОБА_15 в частині відомостей, отриманих ним як працівником поліції при виконанні окремого доручення слідчого під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, а саме: від сина ОСОБА_7 - ОСОБА_16 знає, що той поручився за батька перед ОСОБА_4 , але також борг не відпрацював. Від ОСОБА_13 та його дружини т. Валі знає, що ОСОБА_4 переслідував потерпілого і той ходив в обхід через дамбу, як і в день його побиття, оскільки визнання таких доказів допустимими прямо заборонено діючим КПК України. Також суд вважає недопустимим доказом відомості, отримані свідком ОСОБА_22 від свідка ОСОБА_11 про те, що у обвинуваченого та його дружини був конфлікт влітку 2017 року, і остання на дачі в с.Хоминка не проживає, оскільки допитана безпосередньо в суді свідок ОСОБА_11 заперечувала вказану обставину, а суд досліджує докази безпосередньо.

Перевіряючи версію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що в с.Хоминка на час побиття потерпілого перебував такий же самий автомобіль ВАЗ-2109, як і у нього, і що у зв`язку з цим могла статися плутанина, чий автомобіль в день вчинення злочину їздив по селу то по дамбі, за клопотанням сторони обвинувачення судом був допитаний свідок ОСОБА_23 власник вказаного автомобілю, який суду показав наступне. Влітку 2017 року він дійсно працював в с.Хоминка на будівництві двоповерхового будинку на куті села і мав на той час на праві власності автомобіль ВАЗ-2109 світло-сірого кольору з голубим відтінком, на відміну від автомобіля обвинуваченого ВАЗ -21099, який мав колір «мокрий асфальт» та іншої форми кузов. Потерпілого ОСОБА_7 він ніколи не бачив, а обвинуваченого ОСОБА_4 бачив, але ніяких стосунків з ним не мав, до злочину не причетний. На підтвердження своїх показів надав суду фотографію свого автомобілю (а.с.202-203).

Показання свідка ОСОБА_23 підтвердив в судовому засіданні і потерпілий ОСОБА_7 , який повідомив суду, що ОСОБА_23 він ніколи не бачив, як і його автомобіля. Наполягав, що на дамбі його побив саме обвинувачений ОСОБА_4 , який їхав по дамбі на своєму автомобілі ВАЗ-21099, і переплутати він не міг.

Суд не мав змоги безпосередньо допитати свідка обвинувачення ОСОБА_13 у зв`язку з його смертю, а його дружину у зв`язку з тим, що остання продала будинок та переїхала в м.Одеса та не може бути допитана судом в силу віку та стану здоров`я.

Оцінюючи показання допитаних потерпілого та свідків обвинувачення, суд звертає увагу, що, хоч потерпілий та більша частина свідків обвинувачення є родичами або близькими особами, їх пояснення послідовні і конкретні, не суперечливі, узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими доказами по справі, у показах вони не плуталися, відповідали впевнено. Крім того, підстав у свідків оговорювати обвинуваченого судом не встановлено. Версія обвинуваченого, що родина потерпілого, дізнавшись, що він продав автомобіль «Нива», вирішила заробити на ньому грошей і оговорити його таким чином, стороною захисту не доведена та не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Потерпілий з моменту його побиття, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, постійно та наполегливо вказував на обвинуваченого як на особу, яка його побила. Крім того, вказував і на мотив побиття наявність давніх, з 2015 року, неприязних стосунків між ним та обвинуваченим з приводу крадіжки у останнього акумулятору та дроту і намагання обвинуваченого змусити потерпілого відпрацювати шкоду або сплатити грошима та його відмову зробити це, оскільки він вважає себе невинним. Крім того, сам обвинувачений в судовому засіданні не заперечував факту вчинення крадіжки потерпілим у нього в будинку вказаних речей. Обвинувачений в суді повідомив, що дізнався про факт крадіжки акумулятору потерпілим від своєї дружини безпосередньо перед судовим засіданням, але з показів свідка ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_16 вбачається, що обвинувачений говорить неправду, що про цей випадок йому було вже відомо на момент побиття ОСОБА_7 . Дочки потерпілого обидві також стверджують, що обвинувачений телефонував їм та намагався залагодити конфлікт, дізнавшись що їх батько подав заяву до поліції і вказав на нього.

Таким чином, відомості, що містяться в показаннях допитаних свідків обвинувачення, крім тих, що суд визнав недопустимими, суд вважає належними та допустимими доказами по кримінальному провадженню.

Також для перевірки висунутої обвинуваченим ОСОБА_4 версії подій, що відбувались в с.Хоминка Роздільнянського району Одеської області 05.06.2017р., судом були допитані свідки з боку захисту.

Так, свідок ОСОБА_9 дружина обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що 05.06.2017р. вранці вони з друзями подружжям ОСОБА_10 приїхали на автобусі в с.Хоминка до їх будинку, де перебував її чоловік ОСОБА_4 , на відпочинок. Привезли з собою їжу, м`ясо на шашлик, передяглися та почали приготування святкового столу. Обідати сіли приблизно о 13.30 14.00 год. усі разом. У ОСОБА_10 в с.Хоминка також є будинок, вони з ОСОБА_4 шукали чоловіка, який би прибрався там, виполов будяки. ЇЇ чоловік та Нєдєлкови на деякий час відлучались з подвір`я після 15.00 год., ходили дивиться будинок ОСОБА_10 . Спиртне в той день вживали вона та ОСОБА_24 , його дружина та ОСОБА_4 не пили. Останній переніс інсульт та не вживає алкоголь вже багато років. Автомобіль ВАЗ -2109 сірого кольору весь час стояв у дворі під деревом, на ньому ніхто не виїжджав. Також під час відпочинку вони заходили до будинку, дивились телевізор. Вечором всі лягли спати, а вранці уїхали в Одесу. Вона 05.06.2017р. весь день була на території подвір`я, нікуди не відлучалась. Потерпілого ОСОБА_7 вона знає давно. Він деякий час проживав біля них зі своєю дружиною, вони зловживали спиртним. ОСОБА_7 працював у них, але міг випити і забути про роботу, пропасти на деякий час. Між тим, стосунки у них з ОСОБА_7 були нормальні, вони не чіпляли один одного. Неодноразово вона бачила його побитим. 05.06.2017р. десь в районі 11.00 - 12.00 год. сусідка ОСОБА_11 бачила ОСОБА_7 в селі, гукала його, просила розвантажити її автомобіль, але вона особисто його в той день не бачила. Також від ОСОБА_11 їй відомо, що її чоловік в той день ходив до неї допомогти розвантажити автомобіль. Вона цього не бачила, оскільки на той час переодягалась в будинку по приїзду. Наявність конфлікту між її чоловіком та потерпілим заперечувала. Щодо крадіжки акумулятору пояснила, що після того, як ОСОБА_7 у них попрацював, він вжив спиртне та пішов, і після цього зник акумулятор. На її запитання він відповів, що його попутав біс і наступного дня акумулятор повернув. Вона чоловіку за цей випадок нічого не розповіла.

Свідок захисту ОСОБА_25 повідомив суду, що 05.06.2017 перебував в гостях у обвинуваченого, з яким товаришує 10 років, в с.Хоминка приблизно з 10.30 год. Вони з ОСОБА_4 маринували м`ясо, готували мангал, приблизно в 15.00-16.00 год. пообідали та пішли дивитись їх будинок, що розташований неподалік. Він просив ОСОБА_4 найняти чоловіка прибрати будинок, ОСОБА_4 погодився, але то було одразу по приїзду в с.Хоминку. Просиділи у ОСОБА_4 дотемна, переночували, а вранці уїхали додому. Автомобіль ОСОБА_4 весь день 05.06.2017 простояв у дворі. ОСОБА_4 в той день відлучався з двору, але він не бачив, коли, він тільки побачив, коли той повернувся і сказав, що був у сусідки ОСОБА_11 , та просила допомогти. Але це було вранці, десь через 15 хв. після їх приїзду. Автомобіль обвинуваченого стояв перед його будинком справа, а шашлик вони жарили за будинком. Але, хоч він автомобілю із-за будинку і не бачив, звуку двигуну він не чув, тому впевнений, що автомобіль нікуди не виїжджав з двору. Додав, що приблизно о 14.00 год. до ОСОБА_4 приходив сусід по інструмент, ОСОБА_4 ходив з ним до автомобілю та був відсутній за столом десь 5 хвилин. Свідок захисту ОСОБА_26 суду показала, що знає обвинуваченого 10 років. 05.06.2017р. вона, її чоловік ОСОБА_25 та дружина обвинуваченого ОСОБА_9 приїхали в с.Хоминку в гості до ОСОБА_4 о 10 год. 20 хв. Останній був вдома. Вона попросила ОСОБА_4 знайти чоловіка, щоб прибрався в їх будинку, який також розташований в с.Хоминка, але вони в ньому не проживають. ОСОБА_4 відлучався на деякий час, а коли повернувся, то повідомив всім, що був у сусідки ОСОБА_27 , розвантажував їй автомобіль з пивом. Приблизно о 16.00 год. вона з чоловіком та ОСОБА_4 ходили до їх будинку, де перебували не більше 5 хвилин. Більше вона не бачила, щоб ОСОБА_4 кудись виходив з подвір`я.

Свідок захисту ОСОБА_11 в судовому засіданні дала показання з приводу того, що є сусідкою обвинуваченого і має з ним дуже гарні стосунки, як і з сусідом ОСОБА_12 . Вони усі товаришують, всі свята святкують за одним столом, потерпілого знає 23 роки, характеризує негативно, як безвідповідальну людину, зловживаючу спиртними напоями. 05.06.2017р. приблизно в 11.00 -11.30 бачила, як ОСОБА_7 йшов з боку с.Єгорівка через дамбу в с.Хоминка до ОСОБА_13 , з яким він п`є. Вона покричала йому, попросила допомогти розвантажити автомобіль з пивом, але той не зупинився та забіг до ОСОБА_13 . Тоді вона попросила допомогти сусіда ОСОБА_4 . Той погодився та за 5 хв. все розвантажив. До ОСОБА_4 приїхала дружина та гості Нєдєлкови, вони у дворі відпочивали. Стверджує, що ОСОБА_4 з двору на автомобілі нікуди не виїжджав. Вона з 09.00 год. до 19.00 год. торгує з-під навісу бакалійними товарами, звук двигуна автомобіля ОСОБА_4 в той день не чула. Бачила, як ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_28 та подружжям ОСОБА_10 о 16.00-17.00 год. ходили до будинку ОСОБА_10 . Про конфлікт ОСОБА_29 та ОСОБА_30 вона нічого не чула. Заперечувала, щоб у обвинуваченого були конфлікти з дружиною. Але припускає, що потерпілий міг боятися обвинуваченого, так як він вкрав у нього акумулятор. Про це вона довідалася від дружини ОСОБА_4 .

Свідок захисту ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що є сусідом ОСОБА_4 , має з ним хороші стосунки. 05.06.2017р. він цілий день знаходився у своєму дворі, в районі обіду заходив до ОСОБА_4 за свічним ключем. У того були гості. Він з багажника автомобіля дістав йому чемодан з інструментом, він його забрав та пішов до себе. Стверджує, що автомобіль ОСОБА_4 в той день з двору не виїжджав, інакше він би почув його звук. Бачити він зі свого двору не може, оскільки двір огороджений парканом висотою в 2 м. Про конфлікт між обвинуваченим та потерпілим йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_31 суду дав показання про те, що давно знає обвинуваченого ОСОБА_4 з позитивного боку, про конфлікт між ним та потерпілим нічого не чув, але підтвердив, що у ОСОБА_32 була майже така ж сама машина, як і у ОСОБА_4 , кольору «мокрий асфальт» і зовнішньо ОСОБА_4 за статурою схожий на ОСОБА_33 .

На думку суду, версія обвинуваченого та свідків захисту про те, що обвинувачений конфлікту з потерпілим не мав, що в день вчинення злочину обвинувачений на своєму автомобілі з двору не виїжджав, повністю спростована показами потерпілого та свідків обвинувачення. Свідки захисту, займаючись цілий день своїми справами, між тим, з повною впевненістю стверджують, що автомобіль обвинуваченого, як, в принципі, і він сам, не покидали його двір. Між тим, в такому разі, вони повинні були вести за двором безперервне спостереження, що представляється сумнівним. Дружина обвинуваченого та гості, з їх же слів, перебували то на задньому дворі за будинком, де був накритий стіл, то в будинку - переодягались, дивились телевізор, і всі втрьох навіть не замітили, коли обвинувачений спочатку зник з подвір`я, а потім з`явився і розповів всім, що був у сусідки ОСОБА_11 . ОСОБА_34 , будинок якої знаходиться поруч з будинком обвинуваченого, з її ж слів, цілий день займалась своїми справами розвантажувала товар та торгувала під навісом в своєму дворі. Сусід ОСОБА_12 взагалі із-за високого паркану нічого не бачив. Крім того, обвинувачений повідомив суду, що має захворювання спини та не може згинатись та розгинатись, між тим стверджує, як і свідки з його боку, що відлучався з двору для розвантажування автомобілю сусідки, грузив блоки з мінеральною водою, за версією свідків з пивом, попри наявне захворювання спини. Також стверджував, що в селі немає магазину, між тим свідок ОСОБА_11 заявила суду, що в неї був магазин прямо на подвір`ї. Таким чином, на думку суду, обвинувачений та свідки захисту дають неправдиві показання та вводять суд в оману. Крім того, суд враховує, що дамба, де був побитий потерпілий, знаходиться від будинку обвинуваченого на відстані приблизно 100 м, і багато часу для того, щоб обвинувачений міг до неї дістатися, особливо на автомобілі, зі свого будинку, не потрібно.

Суд вважає показання свідків захисту неправдивими, даними такими особами, які або спільно проживають з обвинуваченим, або тривалий час перебувають з ним в дружніх стосунках, та негативно відгукуються про потерпілого, з метою допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності.

Між тим, ніхто з допитаних свідків не заперечував, що обвинувачений ОСОБА_4 в день побиття ОСОБА_7 бачив того в селі, знав, що він знаходиться у ОСОБА_13 , хотів запропонувати йому прибратися в будинку ОСОБА_10 , для чого гукав його з вулиці, і що обвинувачений на деякий час залишав своє подвір`я. Як стверджує потерпілий, обвинувачений після того, як гукав його зі свого двору, знайшов його на городі у ОСОБА_13 і вимагав, щоб той прийшов до нього на розмову, а коли він відмовився, наздогнав його на дамбі та побив. Також суд вважає достовірно встановленим і факт наявності тривалих неприязних відносин у обвинуваченого до потерпілого із-за крадіжки акумулятору, що й було мотивом для побиття.

Проаналізувавши наведені вище покази обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд приходить до висновку про те, що покази обвинуваченого та свідків захисту не в повній мірі відображають фактичні обставини події, а покази потерпілого та свідків обвинувачення у сукупності доповнюють один одного, є логічними та дають повне уявлення про послідовність перебігу подій, що відбулися 05 червня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вищезазначені покази потерпілого та свідків обвинувачення узгоджуються як між собою, так і з письмовими матеріалами провадження, які стали доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, які досліджені і перевірені під час судового розгляду, а саме:

Письмовою заявою потерпілого ОСОБА_7 від 05.06.2017р. до поліції про те, що ОСОБА_4 05.06.2017р. біля 14.00 год. на дамбі біля с.Хоминка наніс йому множинні удари по різним частинам тіла, чим спричинив тілесні ушкодження у виді синців та зламаної щелепи, яка була внесена в ЄРДР 06.06.2017 за №0000706 (а.с.146-148).

Висновком експерта № 75 від 21.06.2017 року, відповідно до якого виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого двійного перелому нижньої щелепи у ділянках її кутів, забиту рану у ділянці лоба ліворуч, численні синці обличчя, закритий перелом 8 правого ребра з численними синцями на передній і бічній поверхнях грудної клітини, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я, утворилися внаслідок багаторазових дій тупим предметом (предметами), якими могли бути кулаки та ноги, в ділянку голови і грудної клітини 05.06.2017р. (а.с.149-151).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 31.08.2017 року з фототаблицею за участю потерпілого, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 вказав час, місце, спосіб та механізм завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченим (а.с.152-158).

Суд вважає недопустимим доказом наданий суду протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 03.09.2017 року, складений слідчим ОСОБА_35 , оскільки в силу вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Крім того, суд не погоджується з думкою сторони обвинувачення, що цей доказ слід визнати допустимим, оскільки він є єдиним та вирішальним, оскільки в своїх показах свідок ОСОБА_13 посилається на факти, які йому сталі відомі від потерпілого ОСОБА_7 , який безпосередньо по даним обставинам був допитаний судом в судовому засіданні (а.с.199-201).

Суд, оцінюючи в сукупності зазначені докази та покази потерпілого і свідків обвинувачення, приходить до висновку про те, що вищезазначені докази є допустимими і достатніми, та такими, що в повній мірі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, кваліфікованого як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вказаний злочин ОСОБА_4 вчинив на ґрунті тривалої неприязні до потерпілого.

Версія обвинуваченого ОСОБА_4 , що він не причетний до побиття потерпілого ОСОБА_7 спростована дослідженими у судовому засіданні доказами по справі, яким судом надана оцінка, тому вона судом не може бути прийнята.

Досліджені і прийняті судом докази, характер, локалізація тілесних ушкоджень та спосіб їх спричинення свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 умислу на спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога і психіатра не перебуває, має сім`ю, має на утриманні неповнолітню дитину, дружина є інвалідом 3 гр., працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.с.133-145).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За вимогами ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що предметом посягання є здоров`я людини, що вчинено злочин середньої тяжкості, враховуючи характер діянь, форму, вид та ступень вини, мотивів злочину; індивідуальних особливостей особи: його стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя; обставин, що характеризують поведінку винного до та після вчинення злочину, його ставлення до вчиненого ним діяння, що ним не відшкодовано нанесену шкоду потерпілому; що він засуджується уперше; суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання у виді обмеження волі не в максимальних межах.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який засуджується уперше, обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому застосовує ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього додаткові зобов`язання відповідно до ст. 76 КК України.

Визначений судом вид та міра покарання узгоджується і з висновком органу пробації, викладеним в досудовій доповіді від 18.12.2017р. (а.с.41-44).

По справі був заявлений цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також витрат на правову допомогу. Свої вимоги потерпілий мотивує тим, що внаслідок завданої травми вимушений був тривалий час лікуватись, переніс операцію. На придбання ліків та блендеру витратив 30 000 гривень, які просить стягнути з ОСОБА_4 . Крім того, вчиненим правопорушенням йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних хвилюваннях, приниження гідності, фізичному болю та стражданнях, незручностях, спричинених необхідністю вживання їжі через трубочку, відсутністю заробітку на період лікування, в зв`язку з чим переживав сильний стрес. Також переніс сильний біль, який відчував тривалий час. За весь час лікування, обвинувачений жодного разу не поцікавився ні станом його здоров`я, не надав жодної матеріальної допомоги і не вибачився перед ним. Моральну шкоду оцінює у сумі 20 000 грн. і просить стягнути вказану суму з обвинуваченого. Також просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 14 000 грн. витрат на послуги адвоката згідно договору про надання правової допомоги відповідно до наданої квитанції на підтвердження понесення таких витрат (а.с.21-30).

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, глибини душевних страждань, які потерпілий відчув у зв`язку із умисним протиправним заподіянням йому тілесних ушкоджень. Суд враховує тривалість даних страждань, що потерпілий тривалий час відчував біль, незручності у вигляді скріпленої щелепи, що унеможливлювало і цей час нормальне природне вживання їжі та води, вимушений був лікуватись, змінити звичайний спосіб життя і докладати зусиль для організації свого життя, втратив на це час свій заробіток, знаходився на утриманні своїх дітей, які мали власні сім`ї. Суд враховує принцип розумності і справедливості і вважає, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого у відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000грн. підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути на користь потерпілого 15 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В частині стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в цій частині в межах доведеності понесених витрат документально. Аптечних чеків на придбання ліків суду надано на суму 622 грн., понесення витрат на лікування на більшу суму позивачем не доведено.

Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Стаття 124 ч.1 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Витрати на правову допомогу в сумі 14 000 грн., понесені потерпілим на оплату допомоги представника ОСОБА_6 підлягають стягненню згідно наданої квитанції по сплату вказаної суми адвокату та договору про надання правової допомоги потерпілому.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Відомості про долучені речові докази суду не надавались.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1 і 2 ч.1 ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.07.2016 року Суворовським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області, на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04.09.1998 року Вознесенським МРВУ МВС України в Миколаївській області, в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. та в рахунок відшкодування майнової шкоди 622 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 понесені витрати на правову допомогу в сумі 14 000 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1