Справа № 405/6704/15-к
Провадження №1-кп/405/300/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кропивницький 08 лютого 2019 року

Ленінський районний суду м. Кіровограда в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2015 № 0005461, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в :

в судовому засіданні судом у відповідності з вимогами ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.
Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, зазначивши, що існують ризики кримінального провадження, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Мотивувавши необхідність продовження тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, що визначає ризики ухилення від суду, впливу на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що прокурор не навів, які ризики існують, ризики не підтверджені тому не можуть бути підставою для продовження строку запобіжного заходу. ОСОБА_8 відбув покарання, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України. Адвокатом зазначено, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки. Вказано на те, що стін здоров`я ОСОБА_8 потребує надання належної медичної допомоги, що в умовах установи, де утримується обвинувачений неможливо. Вказав на необхідність зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав доводи адвоката та просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначивши, що не має наміру впливати на потерпілого і свідків.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію сторони захисту.
Заслухавши доводи прокурора, думку захисників та обвинувачених, суд зважає на таке:
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховую практику Європейського суду, зокрема, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»).
Суд зважає на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на схильність до вчинення злочинів та є доводить ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Суд зважає на те, що обвинувачений до затримання офіційно не працював, не одружений, що вказує на відсутність міцних сталих соціальних зв`язків.
Наведене підтверджує, що ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на зменшилися та продовжують існувати.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене та те, що на даний час, судовий розгляд кримінального провадження не закінчений, суд вважає, за доцільне продовжити ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Розглядаючи твердження захисту про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому з триманням під вартою на домашній арешт з посиланням на стан здоров`я ОСОБА_8 та неможливість отримання обвинуваченим належної медичної допомоги в умовах установи виконання покарань, суд спираючись на засаду змагальності вказує, що захисником не надані на підтвердження своїх доводів докази, які доводять неможливість отримання ОСОБА_8 належної медичної допомоги в умовах ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».

Поруч з цим, відповідно до Розділу ІІ Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року за № 239/5/104 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції за № 1517/5/503 від 10.05.2017 року) далі Порядок, усі особи, які прибули до слідчих ізоляторів (далі - СІЗО), у тому числі особи, які переміщуються під вартою (конвоюються), проходять первинний медичний огляд з метою виявлення осіб, яким заподіяно тілесні ушкодження та які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги (п. 2.1). Медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку (п.2.3). Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО (п.2.6). У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я (п.2.7).

Таким чином, питання надання медичної допомоги особам, узятим під варту, вирішуються установою виконання покарань, в якій тимчасово перебуває особа під вартою, відповідно до вимог вищевказаного Порядку. Ненадання, на думку захисника, адміністрацією ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» медичної допомоги на належному рівні обвинуваченому ОСОБА_9 , не може бути підставою для зміни останньому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`яким запобіжний захід.

Більше того, зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у зв`язку з хворобою обвинуваченого вимогами ст.201 КПК України не передбачена.

Водночас, з метою перевірки доводів захисника щодо ненадання необхідної медичної допомоги обвинуваченому адміністрацією ДУ «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» та забезпечення прав особи, узятої під варту, суд вважає за необхідне надіслати до вказаної установи виконання покарань листа про вирішення питання щодо обстеження та, у разі необхідності, лікування ОСОБА_8 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 13 год. 00 хв. 08.02.2019 до 13 год. 00 хв. 08.04.2019.
Копію ухвали направити до ДУ Кропивницька УВП (№14).
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_10 Мягкий

Судді

ОСОБА_11