Справа № 520/9397/19
Провадження № 1-кс/520/5024/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001014 від 02.05.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна,в ході досудового розслідування встановлено, що до ЧЧ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора УПП в Одеській області про те, що 01.05.2019 року за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 11, було зупинено транспортний засіб автомобіль марки БМВ 520D, д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виявлено ознаки підробки вказаного документа.

Так, згідно реєстраційної картки ТЗ, наявної в базі АРМОР, автомобіль марки «BMW» 530 D, синього кольору з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , що підтверджує свідоцтво про реєстрацію вказаного ТЗ серії НОМЕР_5 від 27.11.2018 року.

02.05.2019 року постановою слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 виявлені та вилучені під час огляду місця події предмети визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, з метою забезпечення подальшого проведення експертних досліджень з вилученим майном, оскільки останнє може містити сліди вчинення кримінального правопорушення чи інші факти, які можуть бути використані як доказ факту, обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий, за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Володілець майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001014 від 02.05.2019 року здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме за фактом можливої підробки свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «BMW» 530 D, синього кольору з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 .

Згідно клопотання, арешт майна обґрунтовується необхідністю проведення в рамках кримінального провадження експертних досліджень з вилученим майном, а тому, з метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий, за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням.
Згідно вказаного клопотання, тимчасове вилучення зазначеного у клопотанні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та транспортного засобу відбулося 01.05.2019 року. Між тим, до клопотання про арешт майна стороною обвинувачення не долучається ні ухвали слідчого судді про призначення в рамках кримінального провадження №0001014 від 02.05.2019 року експертного дослідження, ні відповідного клопотання слідчого, прокурора про призначення експертизи до слідчого судді.
Відтак, слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання сторони обвинувачення на необхідність збереження вилученого майна з метою проведення експертних досліджень, оскільки будь-яких доказів їх проведення, чи хоча б ініціювання їх проведення до клопотання долученого не було.
Більше того, з клопотання про арешт майна не вбачається належного обґрунтування існування ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, що свідчить про необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення.
Крім того, з клопотання не вбачається, в зв`язку з чим наявна необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб марки БМВ 520D, д/н НОМЕР_1 , оскільки згідно поданого клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування в рамках кримінального провадження здійснюється за фактом можливої підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

На підставі викладеного в сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погодженого прокурором про арешт майна є необґрунтованим, а відтак, подане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001014 від 02.05.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.
Автомобіль марки «BMW» 530D з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на автомобіль марки «BMW» 530 D синього кольору з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 негайно повернути особі, у якої вони були вилучені.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1