Справа № 396/542/19
Провадження № 1-кс/396/230/19
УХВАЛА
Слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області майор поліції ОСОБА_6 25.03.2019 року звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.
Із змісту даного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2019 року близько 21.00 години підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу господаря ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 та заволодіння його майном, взяв зі столу кухонний ніж із металевим лезом, за допомогою якого наніс потерпілому 11 ножових поранень в область спини та шиї, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, в результаті чого настала смерть ОСОБА_7 .
Впевнившись в тому, що ОСОБА_7 перестав подавати ознаки життя, ОСОБА_4 продовжив реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном останнього, діючи з корисливих мотивів, заволодів належним ОСОБА_7 майном, а саме грошовими коштами в сумі 10 000 гривень, системним блоком до персонального комп`ютеру, та мобільним телефоном ТМ «Lenovo», які знаходилися в одній із кімнат будинку, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму близько 15 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, тобто кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Прокурор, слідчий під час розгляду клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, в обгрунтування доведеності підозри, посилались також на показання свідка ОСОБА_8 , які містяться в матеріалах клопотання, який посвідчив, маючи біля свого домоволодіння за адересою АДРЕСА_3 , камери відеоспостереження, переглядав відеозапис в період з 24-ї години по 01 год. 28 хв. 22.03.2019 року, та побачив на записі як по вул. Суворова в напрямку від центра села рухається особа чоловічої статі, в лівій руці якого знаходиться об`ємний пакет білого кольору, а в правій - об`ємний предмет прямокутної форми чорного кольору. В даній особі свідок упізнав ОСОБА_4 . Запис відеоспостереження було також переглянуто слідчим та вилучено як речовий доказ. Крім того, речі які зникли з домоволодіння ОСОБА_7 , були частково знайдені обгорілими в плиті в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_4 .
Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять достатніх доказів про доведеність підозри та існування оголошених ризиків. Повідомив, що запис з камер відеоспостереження, які знаходяться біля домоволодіння гр. ОСОБА_8 , не є належним доказом у справі, оскільки неможливо взяти до уваги записи з любительських камер. Вважає за необхідне через необвідмовити в клопотанні.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, пояснив, що необгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Під час розгляду клопотання на запитання суду повідомив, що знає гр. ОСОБА_8 , який є фермером та не має підстав його оговорювати, стверджуючи, що в день вбивства проводив ремонтні роботи в будинку по АДРЕСА_4 , не заперечуючи, що сторонні особи не мали доступу до будинку, ключі лише в нього, а те, що вилучено походження невідомо, так як замки були відкриті, не заперечуючи, що коли приїхав до будинку працівники поліції чекали в автомобілі а потім пішли до будинку, ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ не надавали. Просить відмовити у клопотанні та є особи, які можуть поручитися за його явку до суду в тому числі і рідний брат.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_6 , які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , які вказують на недоведеність підозри та оголошених ризиків та просять відмовити в клопотанні, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.
Встановлено, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.03.2019 року (а.к. 36-38) ОСОБА_4 23.03.2019 року о 16 год. 15 хв. затримано біля приміщення сільської ради по вул.Центральна, с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області.
23.03.2019 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч. 4 ст.187 КК України (а.к. 40-43).
Прокурором доведено ризики передбачені п.п. 1, 2.3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та доведено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі зможе:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція статті, передбаченої п.6 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органу досудового розслідування та суду;
-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин вчинення кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, джерела доходів відсутні, вчинив особливо тяжкі умисні корисливі злочини, з метою свого збагачення, що вказує на свідоме порушення загальновизначених норм поведінки.
Крім того, в судовому засіданні слічим і прокурором доведено ризик, передбачений п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки встановлено, що речі, які зникли з домоволодіння ОСОБА_7 , були частково знайдені обгорілими в плиті в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_4 . Ключі від дверей вказаного будинку знаходяться лише у ОСОБА_4 та будь-які інші особи доступу до будинку не мають. Таким чином, доведено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як під час протоколу обшуку від 23.03.2019 року виявлено речі з ознаками пошкодження та участі в обшуці відмовився за участю захисника(а.с.31).
Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, що останній заперечує, але покази сторони захисту спростовуються письмовими показами свідка ОСОБА_8 , попередженого про кримінальну відповідальність, підстав оговорювати підозрюваного останній заперечує та цим же свідком ОСОБА_8 надано слідчим докази з камер відеоспостереження та лише в ході досудового слідства можливо встановити ідентифікацію особи, а не під час розгляду даного клопотання слідчим суддею.
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Об`єктивна підозра ОСОБА_4 підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 22.03.2019 року (а.к. 11-18), від 24.03.2019 року (а.к. 25-26) та від 23.03.2019 року (а.к. 34-35), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 23.03.2019 року (а.к. 19-20), протоколом допиту свідків ОСОБА_10 від 23.03.2019 року (а.к. 21-22), ОСОБА_11 від 22.03.2019 року (а.к. 23), ОСОБА_12 від 23.03.2019 року (а.к. 24), ОСОБА_8 від 24.03.2019 року (а.к. 27-28), при цьому свідків попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань; протоколом обшуку від 23.03.2019 року (а.к. 31-33).
Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 23 роки від народження, зареєстрований та проживав разом з батьками та братом за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, алкогольними напоями не зловживає, має професійно-технічну освіту, працює кочегаром в Рівнянській школі-інтернат, за місцем роботи характеризується позитивно, не одружений, немає на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, раніше не судимий.
Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, навіть з урахуванням наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, наявності сезонного місця роботи, відсутності судимості, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_4 за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, є особливо тяжкими злочинами;
- особиста порука - на адресу слідчого відділу та прокуратури, суду не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , в тому числі і брата;
- застава - слідчому чи прокурору, суду не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу.
- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, а тому підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та нових злочинів.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
А тому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, що згідно ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
В даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування до 21.05.2019 року.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Суд, вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор", який рахувати з 16 год. 15 хв. 23.03.2019 року.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 21.05.2019 року о 16.15 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський ВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Повний текст ухвали складено 27 березня 2019 року і оголошено учасникам провадження 27 березня 2019 року о 16.30 годині.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1