Справа № 206/1652/19
Провадження № 1-кс/206/414/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2019 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на відмову у відкритті кримінального провадження
21.03.2019 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська поштою надійшла скарга ОСОБА_2 на відмову у відкритті кримінального провадження. Того ж дня, було складено акт про те, що при перевірці документів, які надійшли від ОСОБА_2 виявлено, що до скарги не було додано додатків, які в ній зазначені.
Ознайомившись із змістом даної скарги слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.
В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.
Отже, при оскарженні бездіяльності, обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії (п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»).
Так, заявниця на підтвердження звернення до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не надала жодного документу, про що було складено відповідний акт, тому у слідчого судді не має жодного доказу, який міг би підтвердити обставини, викладені у скарзі.
Крім цього, заявник оскаржує бездіяльність працівників поліції Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою, в порядку ст. 214 КПК України, про вчинення кримінального правопорушення, а тому строк на її оскарження починається з моменту вчинення такої бездіяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, заявниця звернулася до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення злочину - 19.02.2019.
Таким чином, згідно ст. 214 КПК відповідні відомості повинні були бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань не пізніше 20.02.2019, отже строк бездіяльності необхідно обчислювати саме з 21.02.2019, тобто з дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим/прокурором відповідної дії.
Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання була підписана 11.03.2019 та подана до поштового відділення для відправки до суду 12.03.2019, тобто з порушенням відповідного строку на оскарження, оскільки останній день для подання скарги на бездіяльність слідчого/прокурора сплив ще 02.03.2019.
Окрім цього, жодних доказів звернення ОСОБА_2 із заявою до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за результатом яких могло б бути оскарження дії чи бездіяльності щодо відповідних заяв, у передбачений законодавством строк, слідчому судді надано не було.
В той же час, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для поновлення строку, зазначених у самій скарзі та відсутність доказів на підтвердження обставин викладених у скарзі , слідчий суддя приходить до висновку, що при зверненні до суду із даною скаргою, було пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, строк на оскарження бездіяльності працівників поліції Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в зв`язку із чим, скарга підлягає поверненню.
В свою чергу, слідчий суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 303-307, 369-372 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_2 на відмову у відкритті кримінального провадження - повернути.
Копію ухвали про повернення скарги разом зі скаргою надіслати заявнику.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1