Справа № 135/851/18
Провадження №11-кп/801/398/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.10.2018 року у кримінальному провадженні № 70000096 від 07.03.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , 1992 року народження, одинадцятого дня, восьмого уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч.2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
представника потерпілої : ОСОБА_10

В с т а н о в и в:

Прокурор Ладижинського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.10.2018 року, в якій просить вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.10.2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України в частині призначення обвинуваченому додаткового покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, абзац перший резолютивної частини вироку викласти в такій редакції « ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами». В решті вирок залишити без змін.

Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.10.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
На підстави ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 400000 грн. компенсації за завдану злочином моральну шкоду.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 10600 грн. витрат на правову допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1581,92 грн. та судовий збір в розмірі 1405,6 грн.
Долю речових доказів вирішено.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
06.03.2017 року близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO SENS», державний номер НОМЕР_1 , власником якого являється його мати ОСОБА_12 , рухався по проїжджій частині вул. Слобода в напрямку перехрестя з вул. Карла Маркса в м. Ладижин Вінницької області зі швидкістю близько 55 км/год. Під час руху по вказаній автодорозі, в районі будинку №178 по вул. Слобода в м. Ладижин Вінницької області не врахував дорожню обстановку і при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно виявляв, а саме знаходження пішохода в небезпечній близькості від полоси руху транспортного засобу, яким він керував, не вжив заходів для зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та, з необережності, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка рухалася по проїжджій частині дороги в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.12.3 «Правил дорожнього руху України», згідно з якими у випадку виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об`єктивно здатний був виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита хребтово-спиномозкова травма компресійно-уламковий перелом 6-го грудного хребця з порушенням функції спинного мозку; закрита травма грудей з множинними переломами ребер (4,5,6,7-го) справа, правобічний гемоторакс; закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку, забійна рана лобної ділянки голови та підборіддя, параорбітальні гематоми з обох боків, субкокон`ютивальний крововилив і розрив кон`юктиви правого ока, обширні садна правої половини живота, ділянки лівого колінного суглобу, що виникли від дії тупих твердих предметів, в межах короткого проміжку часу, які згідно висновку експерта № 601/51-к від 22.06.2017 належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом 6-го грудного хребця з порушенням функції спинного мозку являвся небезпечним для життя в момент спричинення.
Згідно висновку експерта № 470 від 06.07.2017 в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO SENS» ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості руху автомобіля до швидкості руху пішохода.
В ситуації, яка склалася, швидкість руху автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO SENS» вибрана водієм ОСОБА_7 відповідала вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху і останній мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, тому в ситуації, яка склалася в діях водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO SENS» ОСОБА_7 , вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що неоспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність вини, вирок щодо ОСОБА_7 є таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі ст. 413 КПК України.
Суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 основний вид покарання у виді позбавлення волі, не прийняв жодного рішення щодо додаткового покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.
При ухвалені вироку від 18.10.2018 року судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ч.1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували проти апеляційної скарги, представника потерпілої ОСОБА_10 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують покарання, зокрема судом враховано, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання суд визнав щире каяття,повне визнання вини, обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції визначено покарання, яке відповідає принципам законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Однак наявні підстави для зміни вироку суду першої інстанції.

Статтею 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання, залишив поза увагою питання щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до положень п.21 Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2015 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Частино 4 ст. 374 КПК України передбачено у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначити покарання обране судом.

Виходячи з роз`яснь постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення про позбавлення права керувати транспортними засобами має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього.
Як вбачається з вироку суду, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки, призначивши ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, на підстави ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків , не вирішив питання щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та не зазначив про це у резолютивній частині вироку.
За таких обставин, доводи прокурора, що при ухвалені Ладижинським міським судом Вінницької області вироку від 18.10.2018 року допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ч.1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання є належним чином обгрунтованими.
Відповідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409 , 419, КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.10.2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України в частині призначення обвинуваченому додаткового покарання змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність,
Перший абзац резолютивної частини вироку викласти в такій редакції « ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами».
В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Згідно оригіналу: Суддя: