Справа № 640/5561/19
н/п 1-кс/640/3976/19
"22" березня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 14.03.2019 на оглядовому майданчику, за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 111 А, було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, в якого було виявлено замінений номер панелі.
Згідно висновку експертного дослідження №21/6341/3Д від 14.03.2019, в наданому на досліження автомобіль ВАЗ 2108 з реєстраціним номером НОМЕР_1 і ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_2 , номерна деталь кузова у зборі з блоком прилеглих незмінних деталей передній частині кузова автомобіля (деталі блоку перелічених вище) з`єднана з іншими деталям кузова за допомогою не заводських (кустарних) зварювальних з`єднань, що є ознаками підробки ідентифікаційного номера кузова.
Номер двигуна НОМЕР_4 автомобіля ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 не змінювався.
Оскільки автомобіль ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключі запалення від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане центром № 6341 02.08.2016 на автомобіль ВАЗ 2108 загальний легковий седан-В 1986 року випуску із номером кузову НОМЕР_2 на ОСОБА_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, на місце виявлення кримінального правопорушення за адресою: м. Харків, вул. Шевченко 111, викликано слідчо-оперативну групу Київського ВП ГУНП в Харківській області для проведення огляду місця події та подальшого вилучення автомобілю 2108 д.н. НОМЕР_1 , ключі запалення від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової трасологічної експертизи, а також враховуючи, що ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключі запалення від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане центром № 6341 02.08.2016 на автомобіль ВАЗ 2108 загальний легковий седан-В 1986 року випуску із номером кузову НОМЕР_2 на ОСОБА_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно на відповідальне зберігання.
Сторона обвинувачення зазначає, що відповідно до доручення №38 від 28.02.2019 заступника голови ліквідаційної комісії ДП МВС України «Інформ-Ресурси» працівникам спеціальних майданчиків ДП МВС України «Інформ-Ресурси» з 01.03.2019 року заборонено прийом транспортних засобів в якості речових доказів на спецмайданчики ДП МВС України «Інформ-Ресурси».
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 22.03.2019 надійшла заява слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просить провести судове засідання за його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 10).
В судове засідання володілець майна ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
14.03.2019 з 17.10 год. до 17.35 год. згідно протоколу огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 111А, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 14.03.2019, вилучено вказане в клопотаннях сторони обвинувачення майно (а.с. 7-10).
Вказана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2019 отримана прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 21.03.2019 (а.с. 17).
Після проведення огляду клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто до 15.03.2019, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, подано до суду клопотання про арешт майна.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як зазначено вище дане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Київського районного суду м. Харкова після усунення недоліків 21.03.2019.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобіля ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з передачею вказаного майна на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_6 , попередивши ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключі запалення від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , видане центром №6341 02.08.2016 на автомобіль ВАЗ 2108 загальний легковий седан-В, 1986 року випуску із номером кузову НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , та передати вказане майно на відповідальне зберігання за цією адресою володільцю майна - ОСОБА_6 .
Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1