ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/510/19 Справа № 202/656/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ЗАТ Ромелда, ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року про арешт майна,
за участю:
секретаря ОСОБА_9 ,
прокурора ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на автомобіль«AUDI», модель Q7, р/н НОМЕР_1 »,VIN НОМЕР_2 , належний ЗАТ «Ромелда» (ЄРДПОУ 304548470) юридична адреса м. Литва, г. Вильнюс, вул. Швитригайлос 11К-109, та на підставі довіреності від 27.10.2018 право розпорядження зазначеним автомобілем належить ОСОБА_13 , 1983 року народження; автомобіль «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску та документи до вказаного автомобілю: - техпаспорт на автомобіль «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», НОМЕР_3 , СХК № НОМЕР_4 ; договір купівлі продажу транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», НОМЕР_3 , № 135 від 25.05.2018, який зареєстрований на ОСОБА_7 , 1960 року народження; будинок АДРЕСА_1 , який 06.06.2018, зареєстрований відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на ОСОБА_14 , 2015 року народження.
При постановленні ухвалили слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є законним і таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки майно, зазначене слідчим у клопотанні, визнане речовими доказами і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на те, що ухвала не містить відомостей про те, що автомобілі та будинок були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину, набуті внаслідок вчинення злочину, а також яким чином можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На переконання захисника, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, вказане в ухвалі майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України. При цьому, захисник зауважує, що прийнятого слідчим процесуального рішення про визнання цього майна речовим доказам надані матеріали не містять.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ЗАТ Ромелда також просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на те, що ухвала слідчого судді не містить відомостей про те, що автомобіль "Ауді" був знаряддям вчинення злочину, зберіг на собі сліди злочину, набутий внаслідок вчинення злочину, а також які дані можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом із цим, захисник зазначає, що автомобіль не перебував в користуванні тільки підозрюваного та в розпорядженні слідчого та прокурора міститься довіреність стосовно цього автомобіля на ОСОБА_15 , у віданні якого цей автомобіль безпосередньо перебував, однак вони умисно не були надані, що значним чином впливає на висновки суду. На переконання захисника, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, що цей автомобіль відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України. При цьому, захисник зауважує, що прийнятого слідчим процесуального рішення про визнання цього майна речовим доказам надані матеріали не містять.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на те, що ухвала слідчого судді не містить посилань на дату постанови про визнання автомобіля "Мерседес" речовим доказом та суб`єкта, який це рішення прийняв. Поряд із цим, захисник зазначає, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року питання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , а саме цей автомобіль вже розглянуто та суд дійшов висновку, що слідчим не доведено підстав для арешту майна, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України. Окрім того, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2019 року відмовлено слідчому у задоволенні клопотання про накладення аршенту на це майно, оскільки зазначене майно не відповідає критеріям речового доказу. Між тим, слідчий суддя, не дочекавшись набрання законної сили останнім рішенням, всупереч вже встановленим ним обставинам ухвалив рішення, яким задовольнив клопотання слідчого. Захисник також зазначає, що ухвала слідчого судді не містить відомостей про те, що автомобіль був знаряддям вчинення злочину, зберіг на собі сліди злочину, набутий внаслідок вчинення злочину, а також які дні можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом із цим, захисник вказує на те, що автомобіль не перебував в користуванні тільки підозрюваного та ці обставини вже перевірялись в межах інших проваджень. Адвокат зауважує, що арештований транпортний засіб 23 листопада 2018 року був учасником ДТП у м. Черкаси під керуванням ОСОБА_16 . На переконання захисника, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_8 посилається на те, що всупереч вимогам ч. 1 чт. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без виклику власників майна. Поряд із цим, захисник також вказує на те, що питання накладення арешту на майно раніше вирішувалось та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року рішення слідчого судді про накладення арешту на автомобіль "Мерседес" було скасовано. Захисник зауважує, що цим рішенням апеляційний суд вже встановив відсутність підстав для накладення арешту, зокрема доказів отримання автомобіля злочинним шляхом, а тому висновки слідчого суддів, викладені в оскаржуваному рішенні, є суперечливими. Окрім того, 21 березня 2019 року, слідчим суддею знову розглядалось клопотання про арешт автомобіля та за результатами розгляду слідчому відмовлено у його задоволенні та також встановлено відсутність підстав для накладення арешту, зокрема доказів на підтвердження незаконності набуття цього майна. Між тим, всупереч наведеним висновкам, 26 березня 2019 року слідчим суддею ухвалено рішення про задоволення клопотання. При цьому, захисник звертає увагу на те, що таке рішення ухвалюється в межах провадження вдруге. Окрім того, адвокат зауважує, що майно було вилучено під час обшуку 23 січня 2019 року, а тому рішення слідчого судді про його арешт суперечить вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України, яким чітко визначено строки звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Також, адвокат зазначає, що ухвала слідчого судді не містить належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно. Захисник вважає, що слідчим у клопотанні не доведено, що автомобіль набуто протиправним шляхом, враховуючи те, що матеріали провадження містять відомості про те, що ОСОБА_7 придбала автомобіль на підставі договору. При цьому, з позиції адвоката, слідчим не було перевірено також й обставини користування цим майном іншими особами, зокрема факту ДТП за участю ОСОБА_16 в м.Черкаси.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката та прокурора, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002800 від 03 листопада 2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.
Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що автомобіль «AUDI», модель Q7, р/н НОМЕР_1 »,VIN НОМЕР_2 , автомобіль «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, будинок АДРЕСА_1 здобуті злочинним шляхом, у зв`язку з чим постановами слідчого визнані речовими доказами.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що майно, вказане в клопотанні підлягає арешту з метою збереження речового доказу.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки воно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та є об`єктом кримінально-протиправних дій, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту.
Разом із цим, колегія суддів не може погодитись з рішенням слідчого судді з підстав не визначення ним способу обтяження майна.
Так, в силу вимог ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як видно з оскаржуваного рішення, слідчий суддя, всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, не визначив спосіб накладення арешту на майно, вказане у клопотанні.
Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні слідчим, колегія суддів виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власників майна.
Колегією суддів встановлено, що наразі органом досудового розслідування проводиться перевірка законності набуття кошів, за які було придбано автомобіль «AUDI», модель Q7, р/н НОМЕР_1 »,VIN НОМЕР_2 , автомобіль «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, та будинок АДРЕСА_1 .
З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що існують достатні ризики вважати, що автомобілі «AUDI» та «MERCEDES-BENZ» можуть бути пошкодженні, втрачені, зокрема передані іншим особам, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони його користування та розпорядження.
Вирішуючи питання доцільності застосування цих видів обтяжень щодо будинку АДРЕСА_1 , колегія суддів виходить з того, що у відповідності з вимогами ст. 170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Як видно з матеріалів провадження, зазначене нерухоме майно зареєстроване 06 червня 2018 року на малолітнього ОСОБА_14 , 2015 року народження, а отже підстави для його проживання у будинку є законними.
За таких обставин, враховуючи те, що органом досудового розслідування доведено необхідність накладення арешту, колегія суддів вважає, що заборона розпорядження будинком виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності малолітньої особи.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового, яким, з урахуванням наведених вище мотивів, клопотання слідчого слід задовольнити частково.
Доводи захисників про відсутність підстав для накладення арешту на майно, колегія суддів розцінює як безпідставні, оскільки вони спростовуються встановленими під час апеляційного розгляду обставинами.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ЗАТ Ромелда, ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2019 року про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно:
- автомобіль«AUDI», модель Q7, р/н НОМЕР_1 »,VIN НОМЕР_2 , належний ЗАТ «Ромелда» (ЄРДПОУ 304548470), юридична адреса м. Литва, г. Вильнюс, вул. Швитригайлос 11К-109, та на підставі довіреності від 27.10.2018 право розпорядження зазначеним автомобілем належить ОСОБА_13 , 1983 року народження, шляхом заборони його користування та розпорядження;
- автомобіль «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», д/н НОМЕР_3 , 2013 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_7 , 1960 року народження, шляхом заборони його користування та розпорядження, та на документи до вказаного автомобілю: техпаспорт на автомобіль «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», НОМЕР_3 , СХК № НОМЕР_4 ; договір купівлі продажу транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» GL350 CDI», НОМЕР_3 , № 135 від 25.05.2018;
- будинок АДРЕСА_1 , який 06.06.2018 зареєстрований відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на ОСОБА_14 , 2015 року народження, шляхом заборони його розпорядження.
В задоволенні іншої частини клопотання слідчого відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4