Провадження № 1-кп/742/144/19
Єдиний унікальний № 742/736/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за № 0000084 від 19.12.2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області м. Прилуки, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.01.2018 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.190, ч.1 ст.185 ч.1 ст.70 КК України до штрафу в сумі 1700 грн., ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 23.08.2018 року штраф замінено на покарання вигляді 100 год. громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.389 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.01.2018 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.190, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1700 грн. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.08.2018 року ОСОБА_3 штраф було замінено на покарання у виді 100 годин громадських робіт.

З 21.09.2018 року і по даний час ОСОБА_3 перебуває на обліку Прилуцького міськрайонного відділу Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Міністерства юстиції України.

12.10.2018 року ОСОБА_3 роз`яснено порядок, умови та обов`язок відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про наслідки ухилення від їх відбування, про що він дав підписку. У цей же день ОСОБА_3 під розпис вручено направлення до КП «Прилукижитлобуд» (Чернігівська область, м. Прилуки, вул. 1-го Травня, буд. 109 А) для відбування громадських робіт, згідно з яким він повинен був приступити до їх відбування з 16.10.2018 року.

ОСОБА_3 , будучи ознайомлений з графіком виходу на роботу 25, 26, 29, 30 жовтня 2018 року громадські роботи не відбував без поважних причин, хоча був ознайомлений з порядком, умовами та обов`язком відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про наслідки ухилення від їх відбування.

У зв`язку з цим, 06.11.2018 року за порушення порядку та умов відбуття покарання у виді громадських робіт відносно ОСОБА_3 застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно роз`яснено порядок, умови та обов`язок відбування покарання у виді громадських робіт.

Не зважаючи на це 01, 02, 07, 08, 09, 12, 13, 14, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 26 листопада 2018 року та 03, 04, 06, 07, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 22 грудня 2018 року, а також 02, 03, 04, 08, 09, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 27, 28, 29, 30, 31 січня 2019 року ОСОБА_3 громадські роботи не відбував без поважних причин, хоча був ознайомлений з порядком, умовами та обов`язком відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про наслідки ухилення від їх відбування, внаслідок чого, станом на 10.01.2019 року він не відбув 60 годин із призначених 100 годин громадських робіт за ухвалою суду від 23.08.2018 року.

Вказаними вище діями, ОСОБА_3 умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, спочатку не визнав, мотивуючи тим, що він не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, в тому числі і з наслідками в разі ухилення від їх відбування. Обвинувачений вказав, що працівниками служби пробації передчасно було направлено матеріали до органів досудового слідства, оскільки він вже змінив своє відношення до виконання покладених на нього судом обов`язків. В подальшому, відповідаючи на запитання прокурора після дослідження письмових доказів, визнав як факт особистої поінформованості з графіком, порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, так і застосування відносно нього письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Жодних обґрунтувань щодо наявності об`єктивних причин, які б унеможливлювали відбування решти призначеного покарання у виді 60 годин, обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначено не було. Обвинувачений остаточно ствердив, що визнав вину у вчиненні злочину, зобов`язуючись не допускати протиправних дій, однак надати логічно узгоджені пояснення власної попередньої поведінки не зміг.
Свідок ОСОБА_5 , будучи допитаною в судовому засіданні, надала показання, що обвинувачений ОСОБА_3 з 21.09.2018 року перебував на обліку Прилуцького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області. Свідок підтвердила, що обвинуваченому було роз`яснено права, обов`язки, порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, що підтверджується відповідною розпискою. Однак, незважаючи на роз`яснювальну роботу з обвинуваченим та винесене 06.11.2018 року письмове попередження, останній систематично ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, тим самим він не відпрацював частини призначеного покарання у виді 60 годин.

Будучи допитаною в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 , надала показання, що нею складався графік відбування ОСОБА_3 громадських робіт в КП «Прилукижитлобуд» та доводився до його відома. Обвинувачений спочатку відповідально ставився до покладених на нього обов`язків, однак в подальшому почав ухилятись, повідомляючи недостовірні обставини щодо причин поважності не з`явлення на роботу. Свідок підтвердила правильність даних викладених в табелях виходу обвинуваченого на роботу.

Сторонами процесу не заявлялось інших клопотань про допит безпосередньо судом в судовому засіданні будь-яких інших осіб як свідків на підтвердження або спростування пред`явленого обвинувачення.

Як вбачається з вироку Прилуцького міськрайонного суду від 29.01.2018 року, ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 годин. В подальшому, ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 23.08.2018 року призначене ОСОБА_3 покарання за вище вказаним вироком було замінено на 100 годин громадських робіт.

З 21.09.2018 року обвинувачений ОСОБА_3 перебував на обліку Прилуцького міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, що підтверджується обліковою карткою №24/2018.

12.10.2018 року після ознайомлення обвинуваченого під розписку з порядком, умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попередження про кримінальну відповідальність, яка передбачена ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, його було направлено до КП «Прилукижитлобуд», де він з 16.10.2018 року повинен був приступити до відбування призначеного судом покарання.
Факт обізнаності ОСОБА_3 про його працевлаштування на громадські роботи в КП «Прилукижитлобуд» підтверджується наказом №101-о від 17.10.2018 року. Незважаючи на належне інформування обвинуваченого з графіком виходу на роботу в жовтні 2018 року, останній, згідно табелю та доповідної записки інспектора з відділу кадрів КП «Прилукижитлобуд» з запланованих 44 годин відпрацював лише 28 години.
В зв`язку з порушенням ОСОБА_3 порядку та умов відбування покарання, з огляду на відсутність документально підтверджених обставин, які б об`єктивно унеможливлювали його неявку до місця роботи, 06.11.2018 року старшим інспектором Прилуцького МРВ філії ДУ «Центр пробації» було винесено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України.
Проте, обвинувачений і в подальшому, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватись встановлених відповідно до ст.37 КВК України порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, умисно, без поважних причин, продовжував ухилятись від покладених на нього обов`язків, а саме з запланованих 72 годин громадських робіт в листопаді місяці він відпрацював лише 8 годин, в грудні з 64 годин відповідно 4 години, а в січні 2019 року взагалі не відпрацював жодної години.
Відповідно до ч.3 ст.40 КВК України, ухиленням від відбування покарання є, зокрема, і порушення порядку та умов відбування покарання, а невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
В судовому засіданні ОСОБА_3 було неодноразово роз`яснено необхідність самостійного обстоювання власної правової позиції, в тому числі і щодо спростування обставин умисного ухилення ним від відбування покарання, однак обвинувачений остаточно визнав достовірність як вище досліджених письмових доказів, так і показань допитуваних в судовому засіданні свідків.
За таких обставин, суд визнає показання ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що були надані ними в судовому засіданні, а також дані, які містяться в досліджених письмових документах, належними доказами, оскільки вони в сукупності підтверджують факт умисного ухилення обвинуваченим від відбування покарання у виді громадських робіт, та покладає їх в основу для обґрунтування вироку.
Враховуючи беззаперечний факт як ознайомлення ОСОБА_3 з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, що визначені ст.37 КВК України, так і отримання ним 12.10.2018 року направлення до КП «Прилукижитлобуд» для їх фактичного відбування, обвинувачений, ігноруючи власний обов`язок працювати на вище вказаному об`єкту, за відсутності поважних причин для не прибуття до підприємства, свідомо ухилявся від відбування покарання, демонструючи зневажливе ставлення до судового рішення та необхідності його виконання, що об`єктивно свідчить про умисну спрямованість його дій.
Висновок суду в цій частині посилюється і тим, протиправна бездіяльність обвинуваченого мала місце протягом достатнього тривалого періоду часу майже три місяці та не відбуття ним більше половини призначеного строку покарання.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, а відтак його дії кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його молодий вік та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, раніше судимого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, та наявність обставини, яка його обтяжує рецидив злочинів, формально-позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність відомостей про перебування на «Д»-обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, позицію прокурора щодо призначення виду та міри покарання, і вважає про необхідність призначення покарання у виді арешту ближче до мінімальної межі санкції статті, з послідуючим частковим приєднанням до даного покарання невідбутої частини покарання за ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 23.08.2018 року, відповідно до положень ст.71 КК України, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення як мети покарання, так і запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням сукупності об`єктивних та суб`єктивних передумов, а саме тяжкості та фактичних обставин вчинення обвинуваченим злочину, неефективності призначених інших видів покарань, які не пов`язані з позбавленням волі, особи винного та інших обставин справи, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд приходить до внутрішнього переконання, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, а відтак невідбуту частину покарання за ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 23.08.2018 року, яка складає 60 годин громадських робіт, слід перевести в покарання у виді арешту, що відповідно становить 7,5 днів.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ місяця арешту.

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати до призначеного покарання, невідбуту частину покарання призначеного ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 23.08.2018 року у виді 5 днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 місяця 5 днів арешту.
Строк відбування призначеного покарання у виді арешту належить рахувати з моменту затримання засудженого в порядку виконання даного вироку.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1