Справа № 345/173/18
Провадження № 11-кп/4808/29/19
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі :

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0001310 апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 17.10.2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.11.2017 року Калуським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 місяців арешту,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України та призначено 5 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинання призначених покарань за даним вироком суду та вироком Калуського міськрайонного суду від 16.11.2017 року остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою йому залишено до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з 8.08.2017 року.

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України та призначено у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою йому залишено до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання ОСОБА_9 рахується з 8.08.2017 року.

Злочин вчинено за наступних обставин.

2 жовтня 2016 року близько 1.30 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з церкви «Успіння Пресвятої Богородиці» в с. Сівка-Калуська викрали майно на 790 грн.

22 жовтня 2016 року близько 00.30 год. вони проникли в приміщення відділення поштового зв`язку в с. Креховичі , де з сейфу викрали гроші в сумі 4860 грн.

28 жовтня 2016 року близько 1.00 год. вони з будівлі Рівнянської сільської ради Рожнятівського району повторно викрали майно на 2026 грн.

13 січня 2017 року близько 2.00 год. вони з церкви «Покрови Святої Богородиці» с. Голинь, повторно викрали майно на загальну суму 3841 грн.

18 січня 2017 року близько 1.00 год. вони повторно з церкви «Св. Василія» с. Кадобна викрали майно на загальну суму 600 грн.

В ніч з 25 на 26.01.2017 року вони з Тяпченської сільської ради Долинського району викрали майно на загальну суму 9570 грн.

В ніч з 25 на 26.02.2017 року вони повторно, з церкви «св. Івана Богослова» с. Витвиця викрали майно на загальну суму 1000 грн.

В ніч з 13 на 14.03.2017 року вони з будівлі Лолинської сільської ради Долинського району повторно викрали майно на загальну суму 8800 грн.

8 квітня 2017 року близько 01.00 год. вони з церкви «Преображенія Господнього» с. Новиця викрали майно на загальну суму 1000 грн.

В ніч з 20 на 21.04.2017 вони із приміщення сільської ради с. Новоселиця Долинського району повторно викрали майно на загальну суму 15578 грн. і особисті речі голови сільської ради ОСОБА_13 на загальну суму 3833 грн.

В ніч з 17 на 18.06.2017 вони повторно з храму «Святого апостола Андрія Первозванного» м. Долина викрали майно на загальну суму 2700 грн.

14 липня 2017 року близько 0.30 год. вони повторно з церкви в с. Пійло, Калуського району викрали кошти на загальну суму 2000 грн.

29 липня 2017 року близько 14.00 год. вони з Свято-Михайлівського чоловічого монастиря в с. Підмихайля Калуського району повторно викрали майно на 346 грн.

В апеляційних скаргах :

- прокурор вважає вирок суду незаконним з підстав істотного порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність. Засуджений Базів винен в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, тому покарання мало призначатись із застосуванням ст. ст. 70 ч. ч. 1, 4 та 71 КК України. Просить вирок скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднати повністю відбуте покарання за вироком Калуського міськрайонного суду від 16.11.2017 року, остаточно призначивши 3 роки 2 місяці позбавлення волі; за ст. 185 ч. 3 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання, призначену на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, остаточно призначивши позбавлення волі на строк 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_10 не погоджуються з вироком суду та вважають його необґрунтованим, оскільки по всіх епізодах крадіжок немає доказів, протоколи огляду місця події, висновки товарознавчих експертиз, висновки трасологічних експертиз не є доказами, які підтверджують винуватість обвинувачених, а протоколи проведення слідчого експерименту є недопустимими доказами. Є епізоди крадіжок, коли ОСОБА_14 вже був під вартою. Перелік доказів не містить їх змісту. Обвинувачений ОСОБА_9 повідомив суд, що на слідстві до нього застосовувався фізичний і моральний тиск. Обвинувачений ОСОБА_14 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження направити на досудове розслідування, захисник провадження закрити;

- обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_12 вважають вирок незаконним, вину у вчиненому обвинувачений не визнає. Вони стверджують, що стороною обвинувачення не було пред`явлено жодного прямого доказу, який би підтвердив вину ОСОБА_8 у скоєному. Вважають, що судом не було взято до уваги пом`якшуючі обставини, а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. При доведеності його вини, суд послався на покази потерпілих та свідків, які своїми показами підтвердили лише факт скоєння злочину, а не факт того, що цей злочин вчинений ним, під час досудового розслідування до нього було застосовано працівниками поліції фізичний та моральний тиск, чим було порушено його права, докази здобуті на досудовому розслідуванні є недопустимі. Клопотання обвинуваченого про відвід адвоката не був задоволений. Просять вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

В апеляційній інстанції:

захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заперечили проти апеляційної скарги прокурора та підтримали свої апеляційні скарг;

- прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а апеляційну скаргу захисників та обвинувачених відхилити;

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Оскаржений вирок цим вимогам закону в певній мірі не відповідає.

Згідно ст. 412 ч.1 КПК України судове рішення підлягає скасуванню внаслідок істотного процесуального порушення, яке перешкодило або могло перешкодити ухваленню законного й обґрунтованого вироку суду.

Як встановлено апеляційним судом, обвинувачені в судовому засіданні скаржились, що на досудовому слідстві до них застосовувались незаконні методи слідства із застосуванням фізичного й морального впливу.

Таке їх звернення суду слід було вважати повідомленням про службові злочини працівників поліції, які застосовували незаконні методи слідства. Після цього суд повинен був дати доручення прокурору для перевірки такого повідомлення у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України. Однак, суд на таке повідомлення не зреагував належно, не дав такого доручення прокурору.

У випадку підтвердження незаконних методів слідства у цьому провадженні, здобуті при цьому докази мали б визнаватися недопустимими.

За таких обставин суд не дотримався основоположних принципів кримінального судочинства верховенства права і змагальності сторін. Суд не забезпечив право обвинувачених на обстоювання своїх правових позицій, права на справедливий суд.

Вказані порушення колегія суддів вважає істотними процесуальними порушеннями, які перешкодили ухваленню законного й обґрунтованого вироку суду, що є безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового судового розгляду.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з неодноразовою практикою ЄСПЛ, зокрема, його рішення « Григор`єв проти України».

Під час нового судового розгляду суду слід врахувати вказане, детально дослідити обставини всіх епізодів обвинувачення, дати належну оцінку доказам у справі.

Решту апеляційних доводів про недоведеність вини, про недопустимість доказів, про порушення порядку призначення покарання мають бути предметом дослідження при новому судовому розгляді.

У зв`язку із скасуванням вироку запобіжні заходи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів для забезпечення нового судового розгляду в розумні строки.

За таких обставин апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_12 задовольнити частково, вирок Калуського міськрайонного суду від 17.10.2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 5 березня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3