ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/707/19 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 638/1228/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисників підозрюваного - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0005078 від 24.12.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 345-1 КК України, -

в с т а н о в и л а:

16.04.2019 старший слідчий Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , за погодженням керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 , звернулася до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 186 КК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.05.2019.

В клопотанні старший слідчий зазначала, що 21.02.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та 23.02.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

23.02.2019 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ Харківській слідчий ізолятор строком не більше 60 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме до 21.04.2019.

У даному кримінальному провадженні виконано всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим, закінчити розслідування у 2-місячний строк немає можливості, оскільки на даний час не завершено проведення вибухо-технічної експертизи, судово-балістичної експертизи та судову молекулярно-генетичної експертизи, висновки яких в подальшому будуть мати доказове значення.

У зв`язку з цим, 16.04.2019 року керівником Харківської місцевої прокуратури №1 строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до трьох місяців до 21.05.2019.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 про продовження терміну дії запобіжного заходу задоволено.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ Харківській слідчий ізолятор у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0005078 від 24.12.2018 року, а саме до 21.05.2019.
Визначено суму застави у розмірі 521 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 000 841 грн.
Роз`яснено порядок та строки внесення застави.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_9 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, на підставі частини 5 статті 194 КПК України на ОСОБА_9 покладено наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави до 21.05.2019.
Роз`яснено підозрюваному порядок зарахування застави та положення статті 182 КПК України.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши до ОСОБА_12 за необхідності запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі або зменшивши розмір визначеної застави у відповідно до статті 182 КПК України.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, існування ризиків, визначених статтею 177 КПК України.
Крім цього, суд порушив принцип змагальності сторін, визначений пунктом 15 частини 1 статті 7 КПК України, зокрема, суд послався на протокол обшуку від 21.01.2019, який під час судового засідання не досліджувався та не міг бути дослідженим, оскільки обшук був проведений 21.02.2019.
Всупереч частині 3 статті 199 КПК України слідчий суддя не здійснив вмотивований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують триманням особи під вартою виклад обставин, а також які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Належним чином не обґрунтував неможливість застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, а також не мотивував визначення розміру застави понад межі, визначені частиною 5 статті 182 КПК України.
Крім цього, у повному обсязі не враховано відомості про особу підозрюваного ОСОБА_9 , а також наведені дані, які не відповідають дійсності.
Так, в ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_9 не має постійного місця роботи. Вказане не відповідає дійсності, оскільки стороною захисту надано суду оригінал та копію свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_9 у якості фізичної особи-підприємця. ФОП ОСОБА_9 знаходиться на податковому обліку з 2006 року, надав суду ґрунтовні пояснення щодо джерел отримання прибутку.
Крім того, слідчим суддею в ухвалі не зазначено, що ОСОБА_9 має стійкі соціальні зв`язки, мешкає однією родиною із ОСОБА_13 , має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім цього, слідчий суддя не врахував практику Європейського суду з прав людини, згідно якої на користь звільнення ОСОБА_9 з-під варти свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005078 від 24.12.2018 за ознаками злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 345-1, частиною 4 статті 186 КК України.

21.02.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 23.02.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.02.3019 ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 15-00 год. 21.04.2019, з одночасним визначенням застави у розмірі 521 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 841 грн.

Постановою керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 від 16.04.2019 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005078 від 24.12.20186, до трьох місяців, тобто до 21.05.2019.

Продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , слідчий суддя, з врахуванням фактичних обставин справи, особу підозрюваного ОСОБА_9 , встановлені обставини слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу про те, що за інформацією прокурора, останній має певне коло спілкування за кордоном, та може покинути територію України, тривалий час мешкав за кордоном, не має постійного місця роботи, а також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 тяжкого злочину, вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчий суддя вважав, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та на час розгляду клопотання враховані судом при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились та не зникли.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо обґрунтованості підозри та підтвердження наявності ризиків, то колегія суддів вважає ці доводи необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 перевірялася раніше при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що слідчий суддя поклав процесуальні обов`язки на підозрюваного ОСОБА_9 , які останній у випадку внесення застави не в змозі виконати, оскільки зазначені в ухвалі суду паспорти були вилучені слідчим ще 21.02.2019 під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_9 та після цього йому не поверталися, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, з протоколу обшуку від 21.02.2019 вбачається, що у підозрюваного під час проведення обшуку було виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , паспорт громадянина України старого зразка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_3 .

Зазначені документи були вилучені та опечатані бірками з підписами понятих та учасників. Даних щодо місцезнаходження вилучених паспортів матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, у разі виконання підозрюваним обов`язку щодо здачі на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, слідчому необхідно з`ясувати місцезнаходження вилучених під час обушку 21.02.2019 у підозрюваного ОСОБА_9 паспортів.

Необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_9 зазначеного обов`язку виникає у разі з`ясування, що вилучені під час обшуку документів, що дають ОСОБА_9 право виїзду з України і в`їзд в Україну, відсутні у органу досудового розслідування.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо не розгляду слідчим суддею питання можливості застосування менш жорсткого запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Не визначення слідчим суддею більш м`якого запобіжного заходу не суперечить в даному конкретному випадку положенням пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, відповідно до якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Належного обґрунтування щодо нових обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, апеляційна скарга не містить.
Разом з цим, колегія суддів не погоджується з розміром визначеної слідчим суддею застави, виходячи з наступного.
Прокурором апеляційному суду було повідомлено, що на час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою всі слідчі дії у кримінальному провадженні були завершені, органом слідства лише не отримано висновки вже призначених молекулярної та балістичної експертизи, які мають значення для кримінального провадження.
Доведеність наявності обґрунтованої підозри була встановлена при застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу. Разом з цим, апеляційний суд відмічає, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою впродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.
Зміст клопотання слідчого свідчить про існування ризиків, проте такі ризики з плином часу зменшились, тому колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.04.2019.
При визначенні її розміру апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кількох злочинів, один з яких відноситься до тяжких злочинів, тому вважає необхідним визначити розмір застави понад меж, визначених пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, і приходить до висновку, що в даному випадку достатньою для запобігання встановленим на даний момент ризикам буде застава в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 100 грн.
Крім того, прокурор не заперечував проти зменшення раніше визначеного розміру застави, погодившись з такою можливістю.
Інші доводи сторони захисту щодо порушення норм КПК України під час дослідження матеріалів справи, наявність на утриманні малолітньої дитини, не спростовують висновків слідчого судді щодо необхідності продовження строків тримання під вартою в межах визначених строків досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424 КПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 в частині визначення розміру застави скасувати та ухвалити в цій частині нову ухвалу.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України визначити ОСОБА_9 заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) грн.

В решті вказану ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: