Справа № 571/1726/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000461 від 14 вересня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісове Рокитнівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двоє дітей, учасника бойових дій, українця, громадянина України, раніше не судимого,

в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2018 року біля 11 години ОСОБА_5 в лісовому масиві кварталу № 2 Сехівського лісництва Державного підприємства «Клесівське лісове господарство» поблизу с. Томашгород Рокитнівського району Рівненської області незаконно, порушуючи порядок, встановлений Законом України від 18 листопада 1997 року N 637/97-ВР " Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними", використовуючи мотопомпу для подачі води під тиском марки «FP40C», намагався здійснити видобування бурштину-сирцю, який, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" являється дорогоцінним камінням, корисною копалиною загальнодержавного значення, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення наміру до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений працівниками поліції.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, як незакінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

30 жовтня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_7 відповідно до положень ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.

Підозрюваний та прокурор за умовами угоди про визнання винуватості дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України та щодо призначення покарання у виді обмеження волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, визначена правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення як злочину середньої тяжкості, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд з`ясував, що обвинувачений у повній мірі розуміє права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені у ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди судом.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні з призначенням узгодженого підозрюваним та прокурором покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 30 жовтня 2018 року про визнання винуватості, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_7 у кримінальному провадженні 0000461 від 14 вересня 2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком на один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами, встановленими ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1