Справа №201/1606/19
Провадження № 1-кс/201/1061/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 січня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001050.

В обґрунтування зазначеної скарги заявник зазначив, що постанова підлягає скасуванню так як слідчим не були вчинені процесуальні дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, за відсутності прийнятого рішення та аргументів стосовно інших злочинів по яким були порушенні кримінальні провадження, за відсутності належної та аргументованої правової оцінки. Зокрема, заявник вказує на те, що в оскаржуваній постанові слідчий ОСОБА_5 безпідставно спростовує данні, які викладені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2017р. та ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2017р. і були підставою для скасування попередніх постанов про закриття цієї справи. В порушення підстав викладених в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року (справа №201/11181/18) та вимог кримінально-процесуального кодексу України, оскаржуваною постановою слідчий закрив об`єднане кримінальне провадження №00001050 за фактом перевищення влади та службових повноважень працівниками Бабушкінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за склад злочину передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України, при цьому слідчий не прийняв до уваги, що об`єднанні кримінальні провадження були порушенні та стосувались також і інших осіб як то порушення права на захист, що було скоєно адвокатом ОСОБА_6 , скоєння злочину стосовно ОСОБА_7 громадянином ОСОБА_8 . Таким чином, в оскаржуваній постанові відсутні данні стосовно інших осіб по яким подавались заяви та яких стосувалось кримінальні провадження, по яким будь-які слідчі дії не проводились та слідчим ОСОБА_5 не прийнято рішення.

Заявник надав до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами.

Представник прокуратури Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження № 0001050 від 26 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України, яке було закрито постановою слідчого від 30 січня 2019 року.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Вирішуючи вимоги скарги, суд виходить з того, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Матеріали кримінального провадження органом досудового розслідування надані не були, а відтак доводи скаржника щодо неповноти ведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не можуть бути спростовані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про необхідність задоволення поданої скарги.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної скарги та необхідність її задоволення.
При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених, у тому числі в заяві про вчинення кримінального правопорушення, клопотаннях осіб, які приймають участь у даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.303- 307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.
Постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 30 січня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001050 від 26 грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1