Справа №705/4057/15-к
1-кп/705/27/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собківка Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, до затримання проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.08.1999 року Уманським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України, було відстрочено виконання вироку н 1 рік 6 місяців, штраф 680 грн.;

- 22.05.2001 року Уманським районним судом Черкаської області за ст.ст. 81 ч.4, 140 ч.2, 208, 229-6 ч.1, 89 ч.1, 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. В силу ст. 43 КК України частково приєднано не відбуте покарання у виді 1 року за вироком Уманського районного суду Черкаської області від 05.08.1999 року і визначено до відбуття 6 років 6 місяців з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений умовно-достроково 08.06.2005 р. з Черкаської ВК (№ 62), на підставі постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2005 року, на не відбутий строк 1 рік 11 місяців 9 днів;

- 10.10.2008 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.08.2011 року було скасовано іспитовий строк і направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року;

- 23.09.2011 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.3, із застосуванням ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 до призначеного покарання було приєднано невідбуте покарання згідно вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 р. у виді 1 місяця і до відбуття остаточно було призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 24.05.2014 р. із Старобабанівської ВК ( № 92), на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2014 року, на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 9 днів;

- 10.03.2017 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 186 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, було зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 12.09.2016 року по 10.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.11.2017 р. вирок Комінтернівським районним судом Одеської області від 10.03.2017 р. було залишено без змін,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , на початку квітня 2015 р., перебуваючи на території сільського сміттєзвалища, що в с. Степківці Уманського району Черкаської області, з метою незаконного придбання бойових припасів, діючи умисно і цілеспрямовано, знайшов 27 патронів до нарізної вогнепальної зброї, тим самим придбав та одразу ж незаконно переніс їх до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де залишив зберігати їх без передбаченого законом дозволу.

18.06.2015 р. близько 14 год. 00 хв., зберігаючи при собі, а саме в лівій кишені куртки 27 патронів, він прибув в с. Пугачівку Уманського району, а саме в приміщення магазину, який розташований по вул. Леніна, 4, вказаного населеного пункту, тим самим переніс їх та зберігав при собі не переслідуючи мети збуту.

В подальшому, 18.06.2015 року в період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год. 15 хв., працівниками поліції, під час проведення огляду місця події, а саме частини земельної ділянки, яка розташована неподалік магазину, що по АДРЕСА_2 на столі, безпосередньо біля самого ОСОБА_5 виявлено та вилучено 27 предметів ззовні схожих на набої, які згідно висновку судово-балістичної експертизи № 1/593 від 26.06.2015 року, - є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 5,6 мм, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання, виробництва Клімовський Штампований Завод, які ОСОБА_5 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Він пояснив, що на початку квітня 2015 року він, перебуваючи на території сміттєзвалища в с.Степківка, знайшов 27 патронів до нарізної вогнепальної зброї ( він пояснив, що достовірно знав, що це патрони) і знайдені патрони переніс до місця свого проживання. 18.06.2015 року він прибув у с.Пугачівку з вказаними патронами, які були у лівій кишені його куртки ( того дня було прохолодно і він був одягнений у куртку). Потім, коли він у магазині розраховувався і витягав гроші з кишені куртки, то патрони випали і це бачила продавець і один з покупців. В послідуючому, працівники міліції, які прибули на місце події, в присутності понятих виявили і вилучили патрони у кількості 27 штук. Обвинувачений вказував, що він щиро кається у вчиненому.

З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину.

В якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого суд враховує рецидив злочину.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але належних висновків для себе не зробив, що свідчить про асоціальність його особи, злісне небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах позбавлення волі в межах передбаченого законом строку, так як менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв дане кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2017 року, яким він був засуджений за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому, керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до частини 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення « від 18.05.2017 року, який набрав законної сили 21.06.2017 року, внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України та передбачено зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі в розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 р. висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно висновку викладеного в постанові Великої палати Верховного суду у справі №663/537/17 від 29.08.2018 (п.п. 105-106), «якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VПІ є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається».

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
На підставі ухвали судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 ОСОБА_5 був етапований з ДУ «Одеська виправна колонія № 14» до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для подальшого конвоювання до Уманського міськрайонного суду з метою його участі в судовому засіданні, що призначалося на 03 квітня 2018 року (фактично до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» обвинувачений ОСОБА_5 прибув 23.03.2018 року) і 03.04.2018р. суддею Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 виносилася ухвала про не етапування засудженого ОСОБА_5 в місця позбавлення волі і залишення його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» з метою його подальшої участі в судових засіданнях в Уманському міськрайонному суді по відповідному кримінальному провадженні № 0000397.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 - не обиралась.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та призначеного за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2017 року за ч. 3 ст. 186 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі .
Початок строку відбуття покарання рахувати з 23.03.2018 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його перебування в установах попереднього ув`язнення ( ДУ «Черкаський слідчий ізолятор») для участі в судовому розгляді даного кримінального провадження, а саме з 23.03.2018 року по 06.02.2019 року.

В строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, за правилами ч.4 ст. 70 КК України, зарахувати покарання частково відбуте за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України (по вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.03.2017р., строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 обчислювався з 12.09.2016р.).
Речові докази:

14 патронів та 13 гільз, які здані до камери зберігання речових доказів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта на проведення експертизи в сумі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп.- стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України,до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1