ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/369/19 Справа № 184/2102/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Піски, Баштанський р-н, Миколаївської області, громадянки України, до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 ,

про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року у задоволенні подання Державної установи Покровський виправний центр (№ 79) та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджена не бере участі в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, за винятком участі в спартакіаді в травні 2017 року. Крім того, засуджена почала приймати участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» та «Підготовка до звільнення», лише з липня 2018 року. З позиції суду, засуджена не довела виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення.
В апеляційній скарзі засуджена просить судове рішення скасувати та ухвалити нове. При цьому, ОСОБА_5 вказує на те, що працює, не має стягнень, має одне заохочення за сумлінну працю, до всіх доручень ставиться сумлінно, не порушує режиму установи. Також, засуджена зазначає, що не приймала участь в розважальних програмах установи у зв`язку з графіком своєї роботи.
Заслухавши суддю-доповідача, засуджену, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженої щодо безпідставної відмови у застосуванні до неї умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_5 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена не довела своє виправлення, тому не може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.
Так, судом враховано, що засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання з 18 серпня 2016 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 18 вересня 2016 року із Баштанського районного відділу з питань пробації Миколаївської області.
По прибуттю до установи працевлаштована до бригади № 49, контрагентського об`єкту «Нікопольський завод феросплавів», робочою. З листопада 2017 року працевлаштована до їдальні, спочатку на роздачу, а з травня 2018 року - старшим кухарем.
Судом також взято до уваги, що техніки безпеки праці на робочому місці ОСОБА_5 дотримується, об`єм роботи виконує, має одне заохочення, стягнень не має. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» та «Підготовка до звільнення».
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її умовно-дострокового звільнення.
Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженої, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого злочину, її поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Доводи ОСОБА_5 щодо ненадання судом належної оцінки її особі, колегія суддів розцінює як безпідставні. Як видно з оскаржуваного рішення, суд оцінив всі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання установи виконання покарань.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4