05.02.2019
справа №642/629/19
провадження № 1-кс/642/478/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова(діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянув у судовому засіданні винесене в кримінальному провадженні №0000286 від 31 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, погоджене прокурором клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернулась слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна, яке було вилучено в ході огляду місця події.

В клопотанні слідчий просить винести ухвалу, якою накласти арешт на майно, яке було вилучено 31.01.2019 в період часу з 18:20 год. по 19:50 год., під час проведення огляду за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено: полімерні пакети із захисними стрічками у кількості близько 500 шт., магніти, мотки липкої стрічки у кількості - 3 шт., електронні ваги срібного кольору - 3 шт., а також мобільний телефон ТМ "Honor", чорного кольору, з IMEI 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 .

В поданому клопотанні слідчий зазначає, що в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000286 від 31 січня 2019 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Таким чином, зазначені у клопотанні речі є предметами вказаного правопорушення та має доказове значення по справі, у зв`язку з чим орган досудового слідства вважає, що єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, є накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Суд, вислухавши слідчого , яка підтримала клопотання в повному обсязі, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано звернувся з клопотанням про необхідність накладення арешту на вказане майно, враховуючи вищенаведені обставини, для збереження доказової бази та зазначені обставини дають суду підстави для висновку про наявність передбачених ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: полімерні пакети із захисними стрічками у кількості близько 500 шт., магніти, мотки липкої стрічки у кількості - 3 шт., електронні ваги срібного кольору - 3 шт., а також мобільний телефон ТМ "Honor", чорного кольору, з IMEI 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1