КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_7
захисників - ОСОБА_8
ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, а ті обставини, які викладені, не узгоджені між собою та мають суперечності одна одній. Також в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформулювано належним чином, оскільки обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретними та не зрозумілим; прокурором не встановлено точний період скоєння інкримінованого обвинуваченому злочину, не зазначено, чи виділена в окреме провадження справа відносно невстановлених осіб, з якими ОСОБА_10 за попередньою змовою вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
Також суд в ухвалі зазначив, що прокурором також не встановлено точний період скоєння інкримінованого обвинуваченому злочину та не зазначено найменування первинних документів, які, згідно обвинувального акту, підроблені ОСОБА_5 , а відтак, обвинувальний акт не містить у собі конкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та які відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченим злочинів, у яких він обвинувачується.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що підтверджується текстом обвинувального акту.
Апелянт вказує на те, що в обвинувальному акті повністю зазначено реквізити контрагентів юридичних осіб, між якими були укладені цивільні договори, але суттєвого значення, для обставин вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 , якими службовими особами вказані договори підписані, не має.
Прокурор також вказує на те, що посилання в ухвалі суду на те, що в обвинувальному акті відсутня належна правова кваліфікація та формулювання обвинувачення безпідставні, та спростовуються текстом обвинувального акту, складеного за обвинуваченням ОСОБА_5 , а тому не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.
Апелянт вважає, що місцевий суд вдався до аналізу та формування певних висновків, фактично оцінив обставини, які підлягають доказуванню, що є грубим порушенням вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.
Окрім того, прокурор наголошує в апеляційній скарзі, що апеляційний суд Київської області вже неодноразово розглядав апеляційні скарги прокурора на ухвали Ірпінського міського суду Київської області про повернення обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні, і, за наслідками апеляційного розгляду, дійшов висновку про його повернення до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, обвинуваченого та його захисників, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Згідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в ухвалі зазначив, як підставу повернення обвинувального акту те, що обвинувальний акт не містить у собі конкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та які відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченим злочинів, у яких він обвинувачується
Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду.
Так, кримінальним процесуальним кодексом встановлені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, та відомості, які він має містити.
Згідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Частиною 3 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 , крім інших відомостей, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (ас. 2-41 т.1).
Колегія суддів звертає увагу на те, що посилання в ухвалі суду, яка оскаржується, та доводи захисників й обвинуваченого під час апеляційного розгляду відносно неконкретності обвинувачення, яке сформульовано щодо обвинуваченого та порушує право на його захист, є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини підлягають перевірці під час судового розгляду кримінального провадження і не є підставою, передбаченою ст.. 314 КПК України, для повернення обвинувального акту.
При цьому, на переконання колегії суддів, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, місцевий суд має виходити й з положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.
У разі, коли в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, або якщо не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину, в якому обвинувачується особа, або взагалі суд прийде до висновку про відсутність складу, події злочину, або про недоведеність вини, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які має прийняти суд у таких випадках.
Зазначені положення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не були враховані належним чином.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дійсно обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні неодноразово ухвалами суду з тих же самих підстав повертався прокурору, проте, ухвалами апеляційного суду Київської області ухвали місцевого суду про повернення обвинувального акту прокурору були скасовані з поверненням до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314, 315 КПК України (ас. 87-90, 122-123, 149-151, 176-178 т.1).
При цьому, в ухвалі апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року зазначено про те, що колегія суддів дійшла висновку, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, вказано кваліфікуючі ознаки, час та спосіб скоєння кримінального правопорушення, крім того, в обвинувальному акті слідчим було зазначено конкретний опис поведінки обвинуваченого, місце та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, з зазначенням конкретних норм законодавства, які порушив обвинувачений та наслідки, які настали через вказані порушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення. Зміст обвинувального акту свідчить, що прокурор виклав саме ті обставини кримінального правопорушення, які вважає встановленими, і, з урахуванням викладеного, сформулював обвинувачення з правовою кваліфікацією, згідно з передбаченою КК України нормою (ас. 176-178 т.1).
Приймаючи 14 серпня 2018 року рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав, за яких була скасована попередня ухвала місцевого суду про повернення обвинувального акту, районний суд не дотримався положень ч. 3 ст. 415 КПК України.
Таким чином, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст.. 291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________________ _____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3