КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/1576/2019 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 а на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000305 від 11 вересня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 31 березня 2019 року (в межах строку досудового розслідування).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому взявши до уваги відомості, що характеризують особу підозрюваного в їх сукупності, дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Вимоги апелянт мотивує тим, що станом на момент розгляду клопотання органу досудового розслідування про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, останнього не було повідомлено про підозру у встановлений законом порядок, внаслідок чого слідчий суддя мав постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.
Додає, що обрання запобіжного заходу у кримінальному проваджені особі, що фактично не має статусу підозрюваного є грубим порушенням вимог кримінально процесуального закону
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, позицію прокурора що заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до суду матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 25.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України.

31 січня 2019 року керівником регіональної прокуратури ОСОБА_10 було скеровано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України до Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Київської області для передачі ОСОБА_6 , що займає посаду голови Крюківщинської сільської ради Київської області.

05 лютого 2019 року старший слідчий слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 31 березня 2019 року (в межах строку досудового розслідування).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , слідчий суддя послався на положення ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України вказавши, що в судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання не підтримав, а також слідчий суддя не встановила обставин, які б могли свідчити про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, та дійшов висновку, що достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що в повній мірі забезпечить ненастання встановлених ризиків.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України. Одночасно, дослідивши матеріали провадження, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про його особу в їх сукупності.

Окрім цього, судом покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі захисник, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_6 є таким, що не має статусу підозрюваного, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, оскільки органом досудового розслідування вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. 111 КПК України для вручення повідомлень, оскільки повідомлення про підозру за вх.№ 144 31.01.2019 року о 16 год. 16 хв. зареєстровано у виконавчому комітеті Крюківщинської сільської ради для передачі ОСОБА_6 , тобто за місцем роботи останнього, разом із повістками про виклик для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

Безпідставними є твердження сторони захисту про неможливість прокурором регіональної прокуратури ОСОБА_11 здійснити повідомлення про підозру ОСОБА_6 , оскільки вони спростовуються нормами ст. 481 КПК України за якими, адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові письмове повідомлення про підозру здійснюється, зокрема, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень, що і було зроблено прокурором ОСОБА_11 згідно його повноважень, передбачених ст.36, 37 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовив у задоволенні клопотання.
Істотних порушень норм КПК України, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 193, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 31 березня 2019 року (в межах строку досудового розслідування) залишити без змін.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення
Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2