Справа № 303/4697/18
Номер рядка стат.звіту - 2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2018 року за № 0000776 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого оператором очисних споруд ДП «Санаторій Синяк»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 11 липня 2018 року близько 12 години знаходячись на задньому подвір`ї власного дворогосподарства в АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, на грунті виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 кинув в останню шматок бетону, внаслідок чого наніс їй тілесні ушкодження у виді синця в лівій лопатковій ділянці, на фоні якого розташовані подряпини. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по ударному механізмі спричинення, чим міг бути уламок бетону, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав, показав, що 11 липня 2018 року до обіду, час точно не пам`ятає, він порався вдома по господарству, почув, що гавкає собака, вийшов з будинку і бачить, що у двір прийшла людина, це був ОСОБА_7 , він представився, що він з районної державної адміністрації, він (обвинувачений) відкрив хвіртку, вони з представником райдержадміністрації (інспектором) пішли позаду хати, він показав тому, що набудував у дворі, через деякий час вийшла потерпіла ОСОБА_8 з дочкою і свідок ОСОБА_9 , вони стали кричати, повели інспектора на город, він (обвинувачений) стояв на своїй доріжці зі своєю дружиною, жінка йому каже : «йди до них», він сказав, що не йде на чужий город, повернувшись з городу дочка потерпілої ще більше стала кричати, представник райдержадміністрації сказав, що не може з

Стр. 2 із 4
ними розбиратися і пішов на вулицю, він (обвинувачений) зачинив хвіртку і схилився до землі за палкою, щоб підпирати цю хвіртку, коли він піднявся перед ним з`явилася потерпіла ОСОБА_10 , вдарила його кулаком по голові і побігла до себе на подвір`я та кричить у себе на подвір`ї, що він її б`є. Він став бігти до інспектора і кричати, що вона його вдарила, але той його не чув. Те, що ОСОБА_8 його вдарила бачив лише електрик з ОСОБА_11 , який у той час працював у підвалі його будинку, свідка ОСОБА_9 у той час там не було і вона цього не бачила. Міліцію ні він, ні не вони не викликали. Пройшло два тижні після цієї події - 24.07.2018 року у нього вдома був його брат і свідок ОСОБА_12 , вони йому прийшли допомагати відмосток робити, у той день прийшли працівники поліції до мене і кажуть, щоб він поїхав з ними, він сказав, що не може піти до них, бо в нього працюють люди, працівник поліції подзвонив слідчому, а він сказав поліцейському, що завтра прийде у поліцію на десяту годину, бо сьогодні не може прийти. Вечером того ж дня задзвонив його мобільний телефон, він взяв слухавку, а там говорять «Ви ОСОБА_3 ?», так говорить він, йому кажуть: «вийдіть на вулицю», він вийшов на вулицю і побачив, що там стоїть слідчий, голова сільської ради і три свідка. Слідчий дав йому підписувати підписувати документ, він вернувся до хати за окулярами, бо без них вже погано бачить, повернувся прочитав і каже: «я підписувати нічого не буду, завтра прийду до вас у кабінет». На наступний день 25.07.2018 року на четвертому поверсі у районному відділенні поліції вони зайшли до слідчого зі своєю дружиною, від нього не брали пояснення, сказали на другий поверх піти, вони пішли на другий поверх, йому там сказали: «ідіть, Вас чекає автомобіль» і вони з жінкою поїхали в прокуратуру, йому дали адвоката і вже тоді він підписав документи. Про те, що ОСОБА_12 бачив як його вдарила ОСОБА_10 він слідчому не розповідав, до поліції з пропозицією провести судово-медичну експертизу для виявлення у нього тілесних ушкоджень не звертався, бо не розраховував, що справа дійде до суду.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що з обвинуваченим ОСОБА_3 в неприязних відносинах уже тривалий час. Причина неприязних відносин між їхніми сім`ями у тому, що між їхніми земельними ділянками проходить канава, а ОСОБА_3 її забетонував. 11 липня 2018 року приблизно в 12 годин вони з дочкою знаходилися вдома в АДРЕСА_2 . Вони поралися по господарству і почули, що ззаді на подвір`ї хтось розмовляє, вони вийшли, а там знаходився незнайомий чоловік, ОСОБА_3 і його дружина ОСОБА_13 . Той чоловік представився ОСОБА_14 - представником з райдержадміністрації, на скільки вияснилось вже пізніше, це був ОСОБА_15 . Вони з дочкою підійшли до них, привіталися та вона стала розмовляти з ОСОБА_15 і показувати, що ОСОБА_3 наробив, як залив канаву, нащо жінка ОСОБА_3 сказала своєму чоловіку щоб її не чіпав. ОСОБА_15 їхню розмову послухав, помахав головою, розвернувся і пішов на вулицю біля їхньої хати. Після чого ОСОБА_3 побіг зпереді своєї хати, схопив камінь з бетону і кинув їй у спину. Сусідка ОСОБА_16 бачила як ОСОБА_3 кинув у неї (потерпілу) камінь. Вона вийшла на вулицю, а ОСОБА_15 сказав, що вони старші люди, а так негідно себе поводять.
Свідок ОСОБА_17 показала, що в один з днів літом 2018 року, точної дати не пам`ятає, в обідній час - біля 12 години вона знаходилася вдома в АДРЕСА_3 . У той час до неї додому прийшла дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_18 і сказала щоб вона йшла до них, бо до них прийшли з райдержадміністрації з приводу канави. Через 10 хвилин вона пішла на подвір`я ОСОБА_19 , там, крім ОСОБА_5 , вже стояв представник райдержадміністрації ОСОБА_7 , ОСОБА_20 і ОСОБА_3 . ОСОБА_21 стояла на своїй межі і вони дуже сварилися, так сварилися, що ОСОБА_22 почав розмахувати руками, а ОСОБА_15 сказав ОСОБА_3 , щоб вони розібралися спокійно, після чого пішли сварячись до кінця самої хати, першою йшла дочка ОСОБА_19 , далі ОСОБА_13 , а далі вийшов ОСОБА_15 і ОСОБА_3 за ними пішов, саме ближче стояла до ОСОБА_3 ОСОБА_21 . ОСОБА_15 вже вийшов з двору на вулицю, ОСОБА_3 повернувся, став на бетонну площадку (підвищення) з боку його будинку, з бетону взяв у руку каменюку розміром 15-17 см, вагою, на її погляд, приблизно півтора кілограми, яка була відірваною від бетону, і кинув ОСОБА_5 в спину. Вони всі : вона ( ОСОБА_17 ), ОСОБА_5 та її дочка побігли до неї (свідка) на подвір`я. Як кидав камінь ОСОБА_3 бачила тільки вона, ОСОБА_15 у той час вже пішов геть, а ОСОБА_23 пішла у двір і цього не бачила.

Стр. 3 із 4
Свідок ОСОБА_20 показала, що обвинувачений ОСОБА_3 її чоловік, а з сусідкою ОСОБА_5 у неї неприязні відносини. 11 липня 2018 року близько полудня вони з чоловіком ОСОБА_3 перебували вдома і поралися по господарству, у той час них у дворі з`явився заступник голови районної державної адміністрації ОСОБА_15 , вони його саме у той день не чекали, але це не було несподіванкою, так як вона приходила до голови РДА від березня по липень щомісяця на прийом, голова обіцяв їй, що прийдуть їхні представники подивиться на ці обставини. Вони вийшли з ним на місце конфлікту і вони стали показувати точку конфлікту, при їхній розмові до них підійшли ОСОБА_24 і ОСОБА_16 і повели його в кінець городу, бо хочуть зробити собі дорогу і вони лишилися з чоловіком удвох. Вона сказала чоловіку: «і ти йди», вона не знає чи він дійшов туди в кінець городу. Повернулися звідти вони уже удвох - ОСОБА_8 з дочкою, стали кричати і обзивати її. ОСОБА_15 підійшов і каже : «ви кричите, у такій обстановці я не буду нічого розглядати» і пішов з двору в напрямку на вулицю. Чоловік пішов за ним, вона лишилася ззаді, чоловік пішов закривати дверці, вона пішла на подвір`я, обернулася і побачила, що прибігла ОСОБА_10 і з криком вдарила його по голові і побігла назад, кричачи, що її б`ють, він у відповідь її не бив.
Свідок ОСОБА_25 показав, що він перебуває у хороших відносинах з обвинуваченим ОСОБА_3 вони з ним працюють на одному підприємстві, а ОСОБА_10 взагалі не знає. У липні 2018 року ОСОБА_3 попросив його налагодити проводку в підвальному приміщенні його будинку. 11 липня 2018 року близько обіду він прийшов до будинку ОСОБА_3 і в підвалі виконував цю роботу. У підвальному приміщенні є квартирка, яка була відкрита і він почув голоси. Говорили ОСОБА_22 , жінка його і ще якісь жінки, не звертаючи уваги він робив свою роботу, потім він вийшов на подвір`я, йому треба було кусочок проводки, він подивився в бік городу, в той момент ОСОБА_22 закривав хвіртку і прибігла якась жінка та вдарила його по голові, він ту жінку не знає, лише чув її голос як вона кричала в істериці, що її б`ють, він запитав у ОСОБА_26 , що сталося, той відповів, що вона вдарила його по голові. Після цього він (свідок) пішов у підвал продовжувати свою роботу, подумав, що сусіди самі розберуться. Коли ця жінка вдарила ОСОБА_3 він (свідок) знаходився на подвір`ї на стежинці між їхніми будинками, яка веде на задню частину подвір`я та на вулицю. Хвіртка, яку зачиняв ОСОБА_3 знаходилася від нього на відстані біля 10 метрів, саму жінку він не розгледів. Вже через деякий час вони зустрілися на роботі і ОСОБА_22 йому розповів, що чи пам`ятає цей інцидент, бо ця сварка вже дійшла до суду. Він сказав, що пам`ятає.
Свідок ОСОБА_15 показав, що з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не був знайомий до цього інциденту. В один з днів липня 2018 року він був на прийомі в с.Бистриця, як заступник голови райдержадміністрації, з питання про спір між громадянами на земельній межі, до РДА надходив офіційний лист з цього приводу і голова РДА попросив його поїхати розібратися з мешканцями села. Він пройшов з вулиці через двір ОСОБА_3 до задньої його частини. Там, наскільки він пам`ятає, було п`ятеро людей: одна маленька дівчинка і чотири дорослих. Поспілкуватись з громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у нього не вийшло, був крик, шум, на його пропозиції мирно щось врегулювати вони не реагували, відстоювали кожний свою думку, він не витримав, розвернувся і пішов геть з двору на вулицю через вузький прохід між двома їхніми будинками, направився до своєї автомашини, яка знаходилась на вулиці, ніхто за ним не виходив. Сваритися вони всі, крім, мабуть, дитини, на його очах тілесних ушкоджень ніхто нікому не наносив.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його винуватість доведена також наступними доказами:
- усною заявою ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 (протокол про прийняття заяви від 11.07.2018 року) ;
- слідчим експериментом від 26.07.2018 року, у ході якого потерпіла ОСОБА_5 детально розказала і показала як саме ОСОБА_3 кинув в неї каменем (уламком бетону), а також повідомила всі обставини спричинення їй тілесних ушкоджень;
- судово-медичною експертизою, відповідно до висновку якої № 253/18 від 23.07.2018 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді синця в лівій лопатковій ділянці, на фоні якого розташовані подряпини. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих

Стр. 4 із 4
предметів по ударному механізму спричинення, чим міг бути уламок бетону. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 11.07.2018 року і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», як такі що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Аналізуючи і оцінюючи на предмет достовірності за внутрішнім переконанням показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд прийшов до висновку, що хоча він свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав, але вона є доведеною у сукупності іншими доказами.
Аналізуючи і оцінюючи на предмет достовірності за внутрішнім переконанням показання потерпілої ОСОБА_5 свідка обвинувачення ОСОБА_17 , суд прийшов до висновку, що їх показання є послідовними, що у сукупності підтверджується слідчим експериментом та судово-медичною експертизою.
Суд критично ставиться до показань свідків захисту ОСОБА_20 та ОСОБА_25 , оскільки перша з них є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 , а інший його колегою по роботі, які перебувають з ним у добрих відносинах, тому суб`єктивно не бажають настання негативних наслідків для нього, також показання свідка ОСОБА_25 не спростовують тієї обставини, що ОСОБА_3 кинув уламком бетону у спину потерпілій ОСОБА_5 .
Заслухавши доводи учасників судового провадження, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши в сукупності докази, які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у справі, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, є повністю доведеною.
Відповідно до ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого за місцем проживання характеризуються негативно, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів - психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває. Згідно досудової доповіді, наданої суду органом пробації, - ризик вчинення ОСОБА_3 повторно кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, оцінюється також як середній, він не становить високої небезпеки для суспільства.
При цьому суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1