Номер провадження: 11-сс/785/1973/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

слідчого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001634 від 28 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 21 листопада 2018 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 п.12 ч.2 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою до 01 години 30 хвилин 20 січня 2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме:

- клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою було подано з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки за правилами ст.199 КПК України, вказане клопотання необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, який територіально розташований в Приморському районі м. Одеси, а тому, на думку захисника, слідчий повинен був звертатись саме до Приморського районного суду м. Одеси;

- на момент розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано жодного вагомого доказу на обґрунтування повідомленої підозри, у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 злочинів.

Також захисник зазначив, що підозрюваний не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки самостійно з`явився до відділу поліції 24 вересня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 про те, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою було розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності

Пунктом 9 ч.2 ст.131 КПК України передбаченого, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження.

Частиною 2 ст.132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001634 від 28 червня 2018 року здійснюється слідчим управлінням ГУНП в Одеській області.

Наказом Голови Національної поліції України за № 907 від 28.08.2018 року були внесені зміни до наказу Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 16 «Про визначення місцезнаходження територіальних органів Національної поліції», відповідно до яких абзац 16 пункту 1 викладено в такій редакції «Головне управління Національної поліції в Одеській області за адресою: вул. Академіка Філатова, 15-А, м.Одеса, Одеська область, 65080».

Згідно до наказу начальника Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_11 . Положення про слідче управління Головного управління, затверджене наказом ГУНП №3381 від 29.12.2016 року було доповнено п.3.3 наступного змісту: «3.3.Офіційна адреса слідчого управління ГУНП в Одеській області: вул. Академіка Філатова, 15-а м.Одеса, Одеська область, 65080».

Тобто, офіційна адреса вказаного органу досудового розслідування територіально знаходиться у Київському районні м.Одеси, а тому слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 з клопотаннями про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою правильно звернулась саме до Київського районного суду м.Одеси, в межах територіальної юрисдикції якого, знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя в цілому дотримався вимог ст.199 КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 22 вересня 2018 року, близько 20 годині 50 хвилин він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи біля будинку №2 по вул.Осіпова, на розі вул.Єврейської в м. Одеса, бажаючи настання смерті ОСОБА_14 , будучи озброєними невстановленою слідством вогнепальною зброєю, з метою умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_14 , здійснили постріл з цієї вогнепальної зброї в ОСОБА_14 .

Після здійснення пострілу ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , упевнившись, що внаслідок пострілу потрапили потерпілому в життєво важливий орган, та вважаючи, що його вбито, з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку.

В результаті вказаного поранення ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження у виді проникаючого вогнепального поранення лівого плеча та сліпого вогнепального поранення грудної клітини зліва.

Однак, ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 довести свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_14 , до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки потерпілого було своєчасно госпіталізовано до міської клінічної лікарні №1 та йому надано медичну допомогу.

22 вересня 2018 року слідчим управлінням ГУНП в Одеській області були внесені відомості за вказаним фактом до ЄРДР під №0000682, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Крім того, відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування слідчим управлінням ГУНП в Одеській області було встановлено те, що ОСОБА_8 може бути причетним до вчинення іншого тяжкого злочину, а саме те, що 27 червня 2018 року приблизно о 19 годин 30 хвилин він разом ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , під`їхали на автомобілі «БМВ Х5М» білого кольору, д/н НОМЕР_1 , до кафе «Дюк», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, вищевказані особи разом з іншими невстановленими слідством особами, перебуваючи у громадському місці, на території кафе «Дюк», в якому крім того знаходились відпочиваючі, діючи умисно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, поводячись зухвало, почали безпідставно порушувати громадський порядок.

Далі ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 та з ОСОБА_8 почали висловлюватись нецензурною лайкою на адресу незнайомих людей, що знаходились навколо, серед яких перебували ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені особи, які в свою чергу для уникнення конфлікту вирішили покинути зазначене місце.

Бажаючи продовження конфлікту, розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_13 демонструючи явну зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві та протиставляючи себе суспільству і громадянам, поводячись зухвало, з використанням нецензурної лайки, користуючись впливом над ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , спонукав останніх до вчинення хуліганських дій, в результаті яких в подальшому ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були спричинені тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_8 , на заклики ОСОБА_13 раптово та безпричинно почав наносити численні удари руками та ногами по різним частинам тіла особам, які перебували на території кафе, що супроводжувалось нецензурною лайкою. В подальшому ОСОБА_8 сів до автомобіля марки «БМВ Х5М» білого кольору д/н НОМЕР_1 , в якому на той час знаходився

ОСОБА_13 свою чергу, ОСОБА_12 , продовжуючи хуліганські дії та реагуючи на заклики ОСОБА_13 , дістав предмет, ззовні схожий на пістолет, та сів до автомобілю «БМВ Х5М» білого кольору д/н НОМЕР_1 , через задні пасажирські дверцята з правої сторони, звідки здійснив численні постріли з невстановленої слідством вогнепальної зброї в сторону ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Внаслідок здійсненних пострілів останні отримали тілесні ушкодження:

-ОСОБА_15 вогнепальне поранення в області лівої нижньої частини тулуба;

-ОСОБА_16 вогнепальне поранення нижньої частини лівої ноги;

-ОСОБА_17 одне вогнепальне поранення правої руки, одне вогнепальне поранення в груди.

Протиправні хуліганські дії ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб продовжувались на протязі приблизно 10 хвилин, відбувались в громадському місці та супроводжувались лайкою, нанесенням тілесних ушкоджень та застосуванням вогнепальної зброї.

В подальшому ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину на вищевказаному автомобілі.

28 червня 2018 року слідчим відділом Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР під №0001634, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Постановою прокурора процесуального керівника від 16 листопада 2018 матеріали досудового розслідування №0001634 від 28.06.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а також матеріали досудового розслідування № 0000682 від 23.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.12 ч.2 ст.115 КК України об`єднано в одне провадження, та йому присвоєний єдиний №0001634.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме:

протоколом огляду місця події від 27.06.2018 року за адресою: м.Одеса вул.Маловського, 3/1 (територія навпроти кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в ході якого виявлено та вилучено: змив бурого кольору та дев`ять металевих гільз, яки були упаковані та опечатані на місці події;

протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 28.06.2018 року, яка знаходилась на місці події та бачила автомобіль марки «БМВ Х5М», білого кольору, при цьому чула стрілянину біля кафе «Дюк», що мало місце 27.06.2018 року;

довідкою з БМЦ ОНМедУ під №655 від 28.06.2018 на ім`я ОСОБА_15 , якому поставлено діагноз: вогнепальне поранення в області лівої нижньої частини тулуба;

довідкою з МКЛ №1 під №3548 від 29.06.2018 на ім`я ОСОБА_17 , якому поставлено діагноз: одне вогнепальне поранення правої руки, одне вогнепальне поранення в груди;

довідкою з МКЛ №10 від 29.06.2018 на ім`я ОСОБА_17 , якому поставлено діагноз: вогнепальне поранення правої руки, одне вогнепальне поранення в груди;

довідкою з МКЛ №1 під №5564 від 30.06.2018 на ім`я ОСОБА_17 , якому поставлено діагноз: вогнепальне поранення м`яких тканин правої грудної залози, сковзне поранення правої руки, садна м`яких тканин спини лівого передпліччя;

протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 30.06.2018 та від 31.10.2018 відповідно до якого, 27.06.2018 року приблизно о 19 год.30 хв. він разом з товаришами знаходився біля входу в кафе «Дюк», розташованого за адресою: м.Одеса вул. Маловского, 3/14 кут вул.Балковської, як в той час до кафе приїхало чотири автомобіля, два з котрих він пам`ятає автомобіль марки «БМВ Х5М», білого кольору та автомобіль марки «Вольво ХС 90», чорного кольору, з вказаних автомобілів вийшли невідомі особи, кавказької національності, які зайшли у приміщення кафе «Дюк», почали спілкуватись з відвідувачами кафе, та почали кричати, у результаті чого почався конфлікт. Надалі всі сторони конфлікту перейшли до літнього майданчику кафе, де почались заворушення. Під час цих подій його товариши ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 отримали вогнепальні поранення. Надалі з інтернет публікації він бачив відео з якого він впізнав осіб, які приймали участь у вище вказаної стрілянині. Ними виявились: ОСОБА_12 , який стріляв у його товариша ОСОБА_22 , ОСОБА_23 керував діями групи осіб кавказької національності та особи під прізвиськом « ОСОБА_24 » та « ОСОБА_25 ». ОСОБА_12 сів на заднє сидіння автомобілю марки «БМВ Х5» білого кольору та звідки стріляв в товариша ОСОБА_26 , однак попав в ОСОБА_27 , після цього ОСОБА_12 здійснював постріли у кількості 20 пострілів;

протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 01.11.2018 року, який своїми показами повністю підтвердив показання свідка ОСОБА_19 ;

протоколами допиту потерпілого ОСОБА_16 від 29.06.2018 року та від 30.10.2018 року, відповідно до яких показання останнього повністю співпадають з показами ОСОБА_19 ;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 30.10.2018 року та від 30.10.2018 року, згідно якого показання останнього повністю співпадають з показами ОСОБА_19 ;

протоколами пред`явлення особи для впізнання від 13.11.2018 року зі свідком ОСОБА_19 , в ході яких останній по фотознімкам впізнав: ОСОБА_12 , як особу, що стріляла з автомобілю марки «БМВ Х5» білого кольору біля кафе « ОСОБА_29 » 27.06.2018 року; ОСОБА_8 як особу під прізвиськом « ОСОБА_24 », був учасником конфлікту біля кафе « ОСОБА_29 » 27.06.2018 року та ОСОБА_13 як особу під прізвиськом « ОСОБА_30 », який на момент конфлікту та стрілянини, що мало місце 27.06.2018 року був в автомобілі марки «БМВ Х5» білого кольору, керував діями осіб кавказької національності утому числі діями ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ;

протоколами пред`явлення особи для впізнання від 14.11.2018 року з потерпілим ОСОБА_16 , в ході яких по фотознімкам потерпілий впізнав: ОСОБА_12 , як особу під прізвиськом « ОСОБА_31 » та був учасником конфлікту біля кафе « ОСОБА_29 » 27.06.2018 також впізнав ОСОБА_13 як особу під прізвиськом « ОСОБА_30 », який на момент конфлікту та стрілянини, що мало місце 27.06.2018 був в автомобілі марки «БМВ Х5» білого кольору, керував діями осіб кавказької національності;

протоколами пред`явлення особи для впізнання від 13.11.2018 року з потерпілим ОСОБА_15 , в ході яких останній по фотознімкам впізнав: ОСОБА_8 як особу котра була учасником конфлікту біля кафе «Дюк», що мало місце 27.06.2018; ОСОБА_13 , який на момент конфлікту та стрілянини, що мало місце 27.06.2018 був в автомобілі марки «БМВ Х5» білого кольору; ОСОБА_12 як особу, котра була учасником конфлікту біля кафе «Дюк».

За епізодом злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.12 ч.2 ст.115 КК України підозра ОСОБА_8 обґрунтовується такими доказами:

протоколом огляду місця події від 22.09.2018 за адресою: м.Одеса, вул.Осіпова, 6, в ході якого вилучено речі, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а саме: два змива речовини бурого кольору на двох марлевих тампонах, три недопалка сигарет «LM» та «Parlament»;

протоколом огляду місця події від 23.09.2018 року, а саме у приміщенні МКЛ №1, в ході якого вилучено речі, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а саме одяг потерпілого ОСОБА_14 ;

протоколом огляду відеозапису з магазину «Адмірал» від 28.09.2018 року, під час якого встановлено, що на відеозапису зафіксовано, як 21.09.2018 року о 19:02 год. підозрюваний ОСОБА_8 знаходиться біля каси в магазині «Адмірал», розташований за адресою: м.Одеса, Адміральский проспект, №5 та придбає сім-картки (стартові пакети) оператору мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які у подальшому будуть працювати в районі вчинення правопорушення відносно ОСОБА_14 , яке мало місце 22.09.2018 року;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_32 (продавець магазину «Адмірал») впізнав по фотознімкам ОСОБА_8 , який 21.09.2018 року придбав у магазині «Адмірал» сім-картки (стартові пакети) оператору мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ;

протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 від 25.09.2018 року, за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_12 , в ході якого виявлено та вилучено: чоловічі штани синього кольору з ремнем чорного кольору, футболка чорного кольору, газовий балончик «Терен 4» та металевий предмет, схожий на вогнепальну зброю, з магазином до нього, де знаходилось шість металевих предметів, схожих на патрони;

протоколом обшуку автомобілю марки «Volkswagen Touareg», д/н НОМЕР_4 від 25.09.2018 року, який знаходиться в користування підозрюваного ОСОБА_12 , в ході якого виявлено та вилучено: паперовий стаканчик з надписом «Socar», куртку темного кольору з візерунками фіолетового та зеленого кольору, джинси темного кольору, светр темно-червоного кольору, капюшон золотистого кольору, футболку чорного кольору, порожня пляшка об`ємом 330 мл., три порожні скляні пляшки об`ємом 290 мл., розкладний ніж з руків`ям коричневого кольору, змиви з внутрішньої ручки з лівої та правої задньої двері автомобілі, змив з коробки перемикання передач, змив з внутрішньої ручки передньої пасажирської двері, змив з внутрішньої ручки водійської двері, змив з рульового колеса, ключ від транспортного засобу;

висновком експерта №1996-Х від 01.10.2018, з якого слідує, що на наданих на експертизу речах, а саме: футболка чорного кольору та чоловічі штани з ременем, які були виявлені та вилучені в ході обшуку 25.09.2018 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_12 , виявлений дифеніламін, який характерний для слідів продуктів пострілу, що утворюються при проведенні пострілів з використанням в якості заряду нітроцелюлозних порохів;

висновком експерта №1995-Х від 01.10.2018, з якого слідує, що на наданих на експертизу речах, а саме: куртка темного кольору з візерунками фіолетового та зеленого кольору, джинси темного кольору, светр темно-червоного кольору, капюшон золотистого кольору, футболка чорного кольору, що були виявлені та вилучені в ході обшуку 25.09.2018 автомобілю марки «Volkswagen Touareg», д/н НОМЕР_4 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_12 , виявлений дифеніламін, який характерний для слідів продуктів пострілу, що утворюються при проведенні пострілів з використанням в якості заряду нітроцелюлозних порохів;

результатами проведеного радіо технічного обстеження отримано моніторинг з`єднань під час аналізу якого встановлено, що в період з 19:00 до 21:30 було здійснено 10911 з`єднань 2669 абонентів з яких 156 абонентів працювали в 76 групах/парах, 3 абонента працювали з клонованим ІМЕІ (000…000) а саме: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_2 . Під час їх перевірки найбільший оперативний інтерес представляє абонентський номер НОМЕР_2 , який має співрозмовника номер НОМЕР_3 . Звертається увага на серійність вказаних абонентів, обидва не активні, раніше не фіксувалися, ведуть розмову 44 хвилини, а саме до 20:53. З огляду на визначені позиції можна припустити,що саме вказаними абонентськими номерами користувалися злочинці, а саме № НОМЕР_2 виконавець, № НОМЕР_3 спостерігаючий. Останній в моніторингу фіксується тільки в колонці «Б». Отримано трафік з`єднань вказаних абонентських номерів під час аналізу якого встановлено їх спілкування 22.09.2018: № НОМЕР_3 використовував ІМЕІ 0000 з 22.09.2018 16:54:27 по 22.09.2018 21:04:41 сеансів: 24; № 52 використовував ІМЕІ НОМЕР_7 з 22.09.2018 16:55:39 по 22.09.2018 21:04:41 сеансів: 23; В подальшому, також були активні 24.09.2018 з 10:39 год. По 14:43 год.в м.Одеса та припинили активність. Здійснювали з`єднання виключно між собою та мали спільний маршрут руху. Під час здійснення порівняльного аналізу моніторингів проведених за місцем злочину та маршрутом руху «разових» абонентських номерів, було встановлено їх співпадіння з маршрутом руху номерів: НОМЕР_8 ( ОСОБА_33 ); НОМЕР_9 ( ОСОБА_12 ). Починаючи з 10:39 год. 24.09.2018 номера 52 та НОМЕР_3 знову активізувались та відповідно до їх маршруту руху можуть використовуватись тими самими особами: НОМЕР_10 ( ОСОБА_33 ); НОМЕР_11 ( ОСОБА_12 );

оглядами відеозаписів з камер систем відеоспостереженнь «Безпечне місто», на яких зафіксовано пересування автомобіля марки «Volkswagen Touareg» 22.09.2018 в період часу з 18 години 30 хвилин по 21 години 00 хвилин за наступними адресами: виїзд з пл.Привокзальної - вул. Пушкінська у м.Одеса; вул. Канатна - вул.М. Арнаутська у м.Одеса; вул. Канатна - вул. В.Арнаутська у м.Одеса; вул.Троїцька - вул. Канатна (у бік Маразліївської) у м.Одеса; вул. Троїцька - вул. Канатна (у бік Успенська) у м.Одеса; вул. Канатна - вул. Єврейська у м.Одеса; вул. Гречеська - вул. Канатна у м.Одеса ; вул. Осіпова вул. Успенська (уздовж по Успенській у бік Канатної); вул. Канатна Італьянський бульвар (вхід до Паладіум); вул. Осіпова вул. Успенська (через перехрестя у бік синагоги); вул. Успенська вул. Пушкінська (діагонально на перехрестя); вул. Єврейська вул. Пушкінська у м.Одеса;

висновком судово-медичної криміналістичної експертизи №484 від 06.11.2018 року згідно якої на речах потерпілого ОСОБА_14 , а саме: на передній поверхні джемпера зліва, в області шва пройми рукава та поблизу медичного розрізу (розриву), розташовується одне наскрізне пошкодження (пошкодження «1») та на передній поверхні лівого рукава джемпера, в верхніх відділах, визначається одне наскрізне пошкодження (пошкодження «2»), які володіють ознаками вогнепальних, вхідних та могли бути утворені при пострілі (пострілах) з вогнепальної зброї, з дистанції, що лежить за межами дії додаткових факторів пострілу снарядом (снарядами), до складу якого (яких) входить свинець.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому, доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що слідчий в клопотанні та наданих матеріалах, а також прокурор в судовому засіданні апеляційного суду довели, що ризики передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 не зменшились і продовжують існувати, зокрема останній перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також продовжувати вчиняти нові злочини.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення яких, у разі доведеності вини підозрюваного, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Крім того, з пояснень прокурора, які не оспорювалися стороною захисту, на даний час в Приморському районному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст.185 КК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що з метою ухилитись від кримінальної відповідальності ризик того, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду є цілком обґрунтованим і продовжує існувати.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується і тією обставиною, що ОСОБА_8 є громадянином іншої держави Республіки Грузія, на території м.Одеси він не працевлаштований, неодружений і не має міцних соціальних зв`язків.

За таких обставин, у разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу орган досудового розслідування буде позбавлений можливості контролювати місце його перебування, а сам ОСОБА_8 матиме безперешкодну можливість виїхати за межі України та ухилитись від кримінальної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд вважає, що не зменшився і продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, в ході проведення досудового розслідування в якості свідків було допитано осіб, які в повному обсязі викривають підозрюваного у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. З метою встановлення істини у кримінальному провадженні слідству необхідно ще виконати ряд процесуальних дій, отримати висновки експертиз, а тому, враховуючи характер та обставини злочинів, що інкримінуються підозрюваному, апеляційний суд вважає, що останній може впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни, або викривлення їх показів, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Крім того, апеляційний суд зазначає про існування ризику того, що ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти нові злочини, оскільки він не працевлаштований та не має постійних джерел доходу.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , подана в інтересах ОСОБА_8 , є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року, якою було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 п.12 ч.2 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою до 01 години 30 хвилин 20 січня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4