Справа №
Пр. № 1-кп/621/88/19
Вирок
Іменем України
20 березня 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого:
1) вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.05.2000 року за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Звільнений 27.04.2001 року на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2001 року на не відбутий термін 4 місяці 25 днів;
2) вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2002 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; Звільнений 17.04.2003 року на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 09.04.2003 року на не відбутий термін 5 місяців 4 дні;
3) вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2004 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; Звільнений 08.08.2005 року на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.07.2005 року на не відбутий термін 4 місяці 9 днів;
4) вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2006 року за ч. 2 ст. 309, ст. 395, ст. 70 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі; Звільнений 18.07.2008 року на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 10.07.2008 року на не відбутий термін 8 місяців 4 дні;
5) вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2011 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; Звільнений 13.11.2014 року за відбуттям строку покарання;
6) 18.11.2015 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
7) 10.12.2018 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2018 року в ранковий час, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу магазину «Будмаг», розташованого за адресою м. Зміїв вул. Харківська,34А виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме спортивного велосипеду, в робочому стані, без механічних пошкоджень із написом на задньому перемикачеві «SUANGSAI», який знаходився поблизу вищевказаного магазину.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в той же день та час, знаходячись поблизу вищевказаного магазину «Будмаг» , переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку спортивного велосипеду в робочому стані, без механічних пошкоджень із написом на задньому перемикачеві «SUANGSAI», який знаходився поблизу вищевказаного магазину, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3961 від 25.10.2018 2550 грн , що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім цього,12.10.2018 в денний час, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду «Турист», який знаходився у дворі вищевказаного домоволодіння.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в той же день та час, знаходячись поблизу вищевказаного домоволодіння , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, відчинивши металеву хвіртку, протиправно проник на територію вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку велосипеду «Турист» у рамі зеленого кольору, без механічних ушкоджень, бувшого у використанні, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3961 від 25.10.2018 920 грн, що належить потерпілій ОСОБА_7 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вищевказану суму.

Крім того, 18.11.2018 ОСОБА_4 проходячи по вул. Адміністративній в м.Змієві побачив домоволодіння розташоване за адресою АДРЕСА_3 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , в той же день та час, через незамкнену хвіртку, проник на територію вказаного домоволодіння, де скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, з корисливих мотивів, таємно, повторно, з метою наживи, викрав алюмінієву драбину, загальною довжиною 372см, вартістю 966,67 грн, що належить ОСОБА_8 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4376 від 23.11.2018 на вищевказану суму.

Крім того, 22.11.2018 о 09 год.15 хв. ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, проник через хвіртку на територію вказаного домоволодіння, звідки викрав алюмінієву дробину довжиною 380 см, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4493 від 23.11.2018 вартістю 966,67 грн.

Заволодів викраденим майном ОСОБА_4 , виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, намагався покинути територію домоволодіння та розпорядитися викраденим майном на свій розсуд, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Так, ОСОБА_4 , побачивши потерпілого ОСОБА_9 , покинув викрадене майно на виході із території домоволодіння, після чого був затриманий потерпілим на місці скоєння злочину.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченогоОСОБА_4 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчинених ним діянь, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначених кримінальних правопорушеннях доведена в повному обсязі.
Дії ОСОБА_4 за епізодом від 07.10.2018 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за епізодами від 12.10.2018, 18.11.2018 суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно;

за епізодом від 22.11.2018 суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання є рецидив злочинів.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої міська рада компрометуючими матеріалами не володіє, не одружений.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця і дійшов висновку, що його виправлення і перевиховання можливе в умовах ізоляції від суспільства, що запобігатиме вчиненню нових злочинів.
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1,2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10.12.2018 року був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення за цим вироком в період з 07 жовтня 2018 року по 22.11.2018 року, тобто до постановлення вироку Зміївським районним судом Харківської області від 10.12.2018 року, в зв`язку з чим, при визначенні остаточного покарання обвинуваченому суд застосовує правила ч. 4 ст. 70 КК України та приєднує невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року у виді 1 (одного) року.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_4 , по-перше, засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, по-друге, відбуває покарання за попереднім вироком. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз за цим кримінальним провадженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року у виді 1 (одного) року, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 26 листопада 2018.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: велосипед у рамі червоного кольору, бувшого у використанні, без механічних ушкоджень, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 вважати повернутим законному володільцю; велосипед «Турист» у рамі зеленого кольору, бувшого у використанні, без механічних ушкоджень, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 вважати повернутим законному володільцю; алюмінієва драбина сірого кольору довжиною в складеному стані 186 см., в розгорнутому 372 см. та шириною 47 см., яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 вважати повернутим законному володільцю; алюмінієва драбина сірого кольору довжиною в розгорнутому стані 380 см., яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 вважати повернутим законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №3961 від 25.10.2018 190 грн, №4376 від 23.11.2018 -170 грн за №4493 від 29.11.2018 170 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення,а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий