справа № 156/62/19
Номер провадження: 1-кп/156/30/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2019 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000387, внесене до ЄРДР 12.12.2018 року по обвинуваченню :
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, розлученого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого:

за ч.1 ст. 164 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
На примусове виконання рішення суду, Розівським районним судом Запорізької області 29 жовтня 2009 року було видано виконавчий лист, згідно якого, ОСОБА_4 зобов`язаний був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання спільної неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів з заробітку але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, однак від їх сплати злісно ухилявся.
Так, будучи попередженим державним виконавцем Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби ГУТЮ у Волинській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів та попереджений про відповідальність у його власноручних заявах, а також викликах-попередженнях, які скеровувались за місцем його проживання, будучи особою працездатного віку, у період часу з липня 2009 року по березень 2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів та іншої допомоги не надавав, внаслідок чого, станом на 13.03.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 38949,84 грн.
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що має намір працевлаштуватися та в подальшому належним чином виконувати рішення суду щодо сплати аліментів.
Захисник ОСОБА_5 погоджується із думкою прокурора щодо виду покарання, просить суд, обвинуваченого суворо не карати та призначити йому мінімальне покарання передбачене санкцією статті закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.
Умисні, протиправні дії ОСОБА_4 , котрі виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), кваліфікуються за ч.1 ст. 164 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимості зняті та погашені у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно.
З врахуванням вище наведених обставин, характеризуючих даних, думки сторони обвинувачення щодо призначення покарання, заяви потерпілої, а також беручи до уваги те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженних та запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, з урахуванням вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази по справі - відсутні.
Заходи забезпечення по даному кримінальному провадженні не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1