Номер провадження: 11-сс/813/136/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №00002042 від 21.08.2018 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_9 погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з 22:00 год. до 07:00 год. ранку наступної доби, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Белоусівка, Савранського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.189 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження №0002042 від 21.08.2018 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.189 КК України за наступних обставин.

21.10.1993 року орендним підприємством «Авангард», в особі директора ОСОБА_10 та громадянином України ОСОБА_8 засновано товариство з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» (далі ТОВ «Промринок»), основним видом діяльності якого є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого майна.
Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Промринок» від 17.08.2006 року, що оформлено протоколом № 25, ОСОБА_11 прийнятий до складу учасників ТОВ «Промринок» із часткою у розмірі 14 % статутного фонду, що складає 154000 грн.
Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Промринок» від 23.08.2006 року, що оформлено протоколом № 27 визначено, що учасниками Товариства є ОСОБА_10 (34%), ОСОБА_8 (34%), ОСОБА_12 (18 %) та ОСОБА_11 (14%).
Згідно з п. 7.8. параграфу 7 «Управління товариством» статуту ТОВ «Промринок», зареєстрованого Овідіопольською районною державною адміністрацією за № 2000038 від 30.08.2006, передбачено, що до компетенції загальних зборів учасників відносяться всі організаційні, фінансові та інші питання, які мають суттєве значення для Товариства.
Крім того, п. 7.9. параграфу 7 «Управління товариством» цього ж статуту передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства належить: визначення основних напрямків діяльності Товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; внесення змін до статуту Товариства, зміна розміру установчого капіталу; призначення та відкликання генерального директора та директора Товариства, також найм за контрактом директора Товариства; затвердження звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків Товариства; вирішення питання про зміну часток учасника Товариства та придбання Товариством частки учасника; створення дочірніх підприємств, філіалів та інших підрозділів, вступ до асоціації, корпорації; визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення і визначення відповідних контрольних органів; прийом нового учасника Товариства та виключення учасника з Товариства, прийняття рішення про ліквідацію Товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.
При цьому, п. 7.10 параграфу 7 «Управління товариством» цього ж статуту передбачено, що у питаннях, віднесених до виключної компетенції загальних зборів учасників, рішення приймаються при одностайній згоді всіх учасників. У інших питаннях рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували учасники, які володіють 75% голосів.
Станом на 2010 рік ТОВ «Промринок» став прибутковим підприємством у сфері надання послуг фізичним та юридичним особам у здійсненні оптово-роздрібної торгівельної діяльності на території України. На торгівельних майданчиках ТОВ «Промринок» було створено робочі місця, де торгівельною діяльністю займались як громадяни України так і іноземці. Завдяки вдалій організації господарської діяльності учасників та посадових осіб
ТОВ «Промринок», підприємство стало одержувати прибутки від своєї діяльності у розмірах, які сприяли постановленню його на облік у спеціалізованій податковій інспекції Одеської області, як великого платника податку.
У зв`язку з цим, приблизно у квітні 2010 року, в невстановлений слідством час та місці, у ОСОБА_13 спільно з групою невстановлених слідством осіб, виник злочинний умисел отримати контроль над господарською діяльністю прибуткового підприємства ТОВ «Промринок». Для досягнення свого злочинного умислу ОСОБА_13 , розробив план вчинення злочину, який полягав у примушенні учасників ТОВ «Промринок» ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 передати йому та групі невстановлених осіб по 25% у належних частинах статутного капіталу підприємства. До вчинення вказаного злочину ОСОБА_13 , за невстановлених слідством обставин у невстановленому місці і невстановлений час залучив раніше знайомого ОСОБА_14 ..
Для полегшення вчинення злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , будучи знайомими з одним з учасників ТОВ «Промринок» ОСОБА_8 , приблизно на початку травня 2010 року, у невстановленому місці та у невстановлений в ході розслідування час, запропонували останньому передати їм 25% статутного фонду підприємства ТОВ «Промринок» та посприяти у схиленні інших учасників ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до передачі належних їм частин у статутному фонді підприємства у розмірі 25%. У разі незгоди співзасновникам ТОВ «Промринок» з незаконної вимогою ОСОБА_13 та його посібників, ОСОБА_8 мав пояснити останнім, що їх позбавлять усієї частки у статутному капіталі Товариства.
ОСОБА_8 , розуміючи що ОСОБА_13 здійснює злочинні дії, погрожуючи незаконним заволодінням майна, а саме: комерційної структури, яка належать потерпілим, на пропозиції ОСОБА_13 та інших невстановлених осіб погодився, та вступив з ними у злочинну змову.
На ОСОБА_8 покладався обов`язок схилити ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виконати вимогу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , щодо передачі у їх власність 25% від частки кожного в статутному фонді ТОВ «Промринок».
З метою створення хибної уяви у ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про дії ОСОБА_8 у переконанні їх виконати вимогу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 останніми прийнято рішення про висловлення ОСОБА_8 своєї згоди на передачу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 25% від своєї частки у статутному фонді ТОВ «Промринок».
Також, з метою приховування злочинних дій ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інші невстановлені особи вирішили передати отримані незаконні частки статутного капіталу ТОВ «Промринок» компанії-нерезиденту «Паррокс Корпорейшн лімітед» («PARROX CORPORATION LIMITED», реєстраційний номер 7223980 122-126 Тулей стрит, Лондон, sel 2ty). У той же час, ОСОБА_14 був визначений довіреною особою компанії «Паррокс Корпорейшн лімітед».
У червні 2010 року, ОСОБА_8 , у денний час, перебуваючи за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, вул. Овідіопольська дорога, 20, де розташований ТОВ «Промринок» зустрівся з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та висунув вимогу передати по 25% від належних кожному з учасників ТОВ «Промринок» частин у статутному фонді підприємства компанії «Паррокс Корпорейшн лімітед», яка підконтрольна ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .. При цьому, ОСОБА_8 висловив свою готовність також начебто втратити 25% загальної частини належної йому частини у статутному капіталі підприємства, оскільки в противному випадку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спільно з групою невстановлених слідством осіб, заволодіють усім статутним капіталом підприємства і фактично візьмуть під свій контроль діяльність ТОВ «Промринок».
Далі, приблизно наприкінці червня 2010 року, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_8 умовив ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 - батька ОСОБА_11 зустрітися з ОСОБА_13 з метою проведення переговорів, щодо передачі останньому 25 % належних співзасновникам часток статутного капіталу ТОВ «Промринок».
Зустріч проходила в офісному центрі на площі 10 квітня, в м. Одесі, більш точного місця слідством на теперішній час не встановлено. Під час зустрічі були присутні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та невстановлена слідством особа. Невстановлена особа повідомила, що компанія «Паррокс Корпорейшн лімітед» готова прийняти 25 % частки статутного капіталу кожного з співзасновників ТОВ «Промринок». Далі, ОСОБА_13 та невстановлена особа залишили кабінет, а ОСОБА_8 виконуючи відведену злочинну роль, почав розповідати іншим співзасновникам ТОВ «Промринок», що у разі відмови від вказаної пропозиції, у них будуть неприємності, у тому числі можлива фізична розправа.
Вислухавши вказані незаконні вимоги, усвідомлюючи можливе настання негативних наслідків у вигляді втрати своєї власності - корпоративних прав на ТОВ «Промринок», можливості здійснювати господарську діяльність та отримувати у встановленому законами України порядку прибутку від законної підприємницької діяльності, що являється гарантованим ст. 41 Конституції України правом людини (Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним) ОСОБА_10 та ОСОБА_12 погодились з протиправною вимогою, висловленою ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 ..
А саме ОСОБА_10 погодився під погрозою обмеження своїх прав і свобод передати у власність компанії «Паррокс Корпорейшн лімітед» 25% від належних йому 34% частини статутного фонду ТОВ «Промринок», що складало у грошовому вираженні на момент вчинення злочину 93500 грн., ОСОБА_12 - 25% від належних їй 18% частини статутного фонду ТОВ «Промринок», що складало у грошовому вираженні на момент вчинення злочину 49500 грн., а ОСОБА_11 відмовився передати 25% від належних йому 14% частини статутного фонду ТОВ «Промринок», що складало у грошовому вираженні на момент вчинення злочину 38500 грн. 08.07.2010 згідно протоколу №09-07 загальних зборів учасників ТОВ «Промринок» ОСОБА_11 виключено зі складу Товариства.
У подальшому, 06.07.2010, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_16 в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», Овідіопольського району Одеської області, посвідчено договір про відступлення шляхом дарування частки в статутному капіталі ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» (зареєстрований в Реєстрі за № 860), відповідно до якого ОСОБА_10 подарував Компанії з обмеженою відповідальністю «ПАРРОКС КОРПОРЕЙШН ЛІМІТЕД» в особі представника частку в статутному капіталі ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК», що складає 8,5 %, яку сторони оцінили в сумі 93500 гривень.
Крім того, 06.07.2010, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_16 в с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», Овідіопольського району Одеської області, посвідчено договір про відступлення шляхом дарування частки в статутному капіталі ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» (зареєстрований в Реєстрі за № 861), відповідно до якого ОСОБА_12 подарувала Компанії з обмеженою відповідальністю «ПАРРОКС КОРПОРЕЙШН ЛІМІТЕД» в особі представника частку в статутному капіталі ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК», що складає 4,5 %, яку сторони оцінили в сумі 49500 гривень.
Всього ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 вимагали від ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 передачі права на чуже майно з погрозою обмеження прав і свобод потерпілих на суму 181500 грн., що у відповідності до Примітки 1 ст. 185 КК України в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є великим розміром.
29.12.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.189 КК України.

11.01.2019 року заступник начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 діб із забороною залишати житло у період з 22:00 год. до 07:00 год. ранку наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року задоволено клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з 22:00 год. до 07:00 год. ранку наступної доби, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з с. Мізікевича Овідіопольського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про міну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні поза межами здійснення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Захисник посилається на необґрунтованість висунутої підозри, а також на те, що ризики, зазначені у клопотанні слідчого доведені не були. Крім того, апелянт вказує на те, що слідчий суддя не надав належну оцінку тим обставинам, що підозрюваний ОСОБА_8 хворіє на хронічні захворювання у зв`язку з чим відносно нього не може бути обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити; прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в цілому були дотримані.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», « 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Таким чином, обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Ризик же, в свою чергу, - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Прийняте оскаржуване рішення про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.189 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років; вагомість наявних доказів про обгрунтованність висунутої підозри.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В іншому випадку слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання слідчий, прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.193 КПК України.
В апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, сторона захисту стверджувала про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому злочину, але ці твердження захисника апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.189 КК України, що підтверджується доказами, які існують на даній стадії досудового розслідування, які долучені до клопотання, а саме: протоколами допиту потерпілих та свідків; копіями протоколів загальних зборів ТОВ «Промринок» від 28.06.2010, 06.07.2010, іншими доказами, які в сукупності підтверджують обставини кримінального правопорушення.

Розглядаючи апеляційну скаргу сторони захисту, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.189 КК України, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.189 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що фактів і інформації, які на даній стадії досудового розслідування свідчать про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що висунута ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування підозра, є обґрунтованою, та вірно встановив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що дає обґрунтовані підстави вважати, про слушність висновків слідчого судді про наявність підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту.

Разом з цим, за результатами апеляційного перегляду, судом встановлено, що обґрунтовано дійшовши висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя не мотивував свого рішення щодо доцільності застосування до нього заборони залишати житло у період доби з 22.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби, а також застосування до підозрюваного обов`язку не відлучатися з с. Мізікевича Овідіопольського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, а тому таке рішення колегія суддів визнає необґрунтованим.

При розгляді апеляційної скарги захисника, судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали, оскільки слідчий суддя приймаючи рішення щодо застосування домашнього арешту з вказаними обмеженнями не в повній мірі врахував данні про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а саме те, що останній є особою похилого віку, хворіє на хронічні тяжкі захворювання, у зв`язку з чим потребує постійного відвідування закладу охорони здоров`я, що підтверджується довідкою наданою стороною захисту, що потребує залишення підозрюваним місця проживання в будь-який час. Разом з цим, встановлені слідчим суддею вказані обмеження певним чином будуть перешкоджати підозрюваному у цьому, що буде порушувати його право, гарантоване Основним законом на життя та здоров`я, яке є непорушним і не може бути обмежено.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу та враховуючи те, що підозрюваний має постійне місце проживання, пенсіонер, має міцні соціальні зв`язки за місцем проведення досудового розслідування, хворіє та потребує постійного лікування, апеляційний суд приходить до висновку про те, що достатнім буде застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але без обмеження залишати населений пункт в якому він проживає.

На думку апеляційного суд, такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину з її правом на життя та здоров`я встановленим ст. 27 Конституції України, та забезпечить підозрюваному реалізацію його потреби на лікування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.176, ч. 6 ст. 181, ч. 6 ст. 194 КПК України строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду та діє в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002042 від 21.08.2018 року.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року, якою задоволено клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_9 погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича строком до 14.03.2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_9 погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №00002042 від 21.08.2018 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, строком до 10.03.2019 року, в період з 23:00 години до 06:00 години наступного дня, роз`яснивши підозрюваному його обов`язок щодо заборони залишати вказане житло у зазначений період часу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом чи вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні поза межами здійснення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 23 січня 2019 року та закінчується 10 березня 2019 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору, на надіслати начальнику Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4