Справа № 461/5220/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/86/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м.Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 жовтня 2018 року про відсторонення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного кримінальному провадженні №0000087 від 02 лютого 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, від посади,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 жовтня 2018 року задоволено клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 02.02.2018 р. про відсторонення від посади ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відсторонено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади голови Сколівської міської ради Львівської області до 18 листопада 2018 р. включно.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу слідчого судді, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2018 року про відсторонення ОСОБА_7 від посади Сколівського міського голови Львівської області скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в клопотанні прокурора про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади.

Апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з грубим порушенням слідчим суддею вимог КПК України та невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання, яке надійшло 25 вересня 2018 року порушена триденний строк розгляду, передбачений ст.156 КПК України.

Стороні захисту 09 жовтня 2018 року було повідомлено про розгляд вищевказаного клопотання о 16 год. 30 хв. 09 жовтня 2018 року, проте, розгляд клопотання не відбувся у зв`язку з тим, що у судове засідання прибув прокурор, який не мав відповідних повноважень. 10 та 11 жовтня 2018 року захисники підозрюваного ОСОБА_7 не мали можливості прибути до Галицького районного суду м.Львова через зайнятість у іншому кримінальному провадженні. Документи, що підтверджують поважність причини неприбуття, було надано слідчому судді.

Проте, слідчий суддя розглянув вищевказане клопотання за відсутності захисників підозрюваного ОСОБА_7 , чим грубо порушено право останнього на захист.

Крім того, у клопотанні про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 відсутній передбачений п.6 ч.2 ст.155 КПК України виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо можливості спотворення або знищення ОСОБА_7 документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слід зазначити, що 18 липня 2018 року органом досудового розслідування в приміщенні Сколівської міської ради проведено обшук, в ході якого вилучено всю наявну документацію щодо засідань сесії та виконкому Сколівської міської ради на яких розглядалося питання відведення ОСОБА_10 земельної ділянки.

Звертає увагу, що строк дії попередньої ухвали про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади закінчився 20 вересня 2018 року. Після чого ОСОБА_7 будь-яких незаконних дій (вплив на свідків, спроби знищення документів або інші незаконні дії з метою перешкоджання досудовому розслідуванню) не вчиняв.

Дії та поведінка підозрюваного ОСОБА_7 , навіть за відсутності відсторонення від посади, беззаперечно свідчать про те, що обраний запобіжний захід цілком забезпечує належну поведінку останнього.

Стверджує, що станом на 09 жовтня 2018 року стороною зібрано всі необхідні для завершення досудового розслідування докази та допитано усіх свідків. Проте, слідчий суддя наведеним обставинам не надав належної оцінки.

При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу та в судовому засіданні навели аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечив апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, вважає законним та обґрунтованим відсторонення обрання підозрюваного ОСОБА_7 від посади.

Дослідивши матеріали клопотання прокурора, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційної скарги захисника, пояснення учасників апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Зі змісту ч.1 ст.154 КПК України вбачається, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог ст.158 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, який за ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, максимальна міра покарання за який становить десять років позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про те, що перебування ОСОБА_7 на посаді голови Сколівського міської ради Львівської області безпосередньо сприяло вчиненню кримінального правопорушення, а його корисливий мотив дає підстави вважати, що перебуваючи на посаді він може продовжити свою протиправну діяльність, знищити чи підробити документи, які мають значення для досудового розслідування. Крім цього, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , продовжуючи перебувати на вказаній посаді та використовуючи наданій йому повноваження, може незаконними засобами впливати на ряд свідків, які є його безпосередніми підлеглими і які перераховані в ухвалі слідчого судді.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апелянта у частині належного забезпечення права на захист.

Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст.59 і 63 Конституції України, та однією з основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Основного Закону.

Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у ст.11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, та у ст.6 Конвенції.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, відображеною, зокрема, у п.1 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Гриненко проти України», судам слід ретельно перевіряти питання дотримання під час досудового розслідування права на вільний вибір захисника.

Аналогічні правові позиції ЄСПЛ, містяться, зокрема, у таких рішеннях: від 19 лютого 2009 року у справі "Доронін проти України", "Шабельник проти України", від 16 грудня 2010 року у справі "Боротюк проти України", від 03 листопада 2011 року у справі "Балицький проти України", від 24 листопада 2011 року у справі "Загородній проти України", від 12 січня 2012 року у справах "Тодоров проти України", "Довженко проти України", "Іглін проти України", від 15 листопада 2012 року у справі "Єрохіна проти України" та інших.

У оскаржуваній ухвалі слідчий суддя зазначив, що неодноразові неявки у судове засідання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_6 розцінює, як зловживання правом.

Однак, як вбачається із матеріалів судової справи, захисники підозрюваного ОСОБА_7 повідомляли слідчого суддю про неможливість прибуття у судове засідання 10 та 11 жовтня 2018 року, у зв`язку із участю у проведенні процесуальних та слідчих дій у іншому кримінальному провадженні. (а.с.117)

Крім того, із клопотання підозрюваного ОСОБА_7 від 09 жовтня 2018 року вбачається, що останній просив слідчого суддю перенести судове засідання, у зв`язку із неможливістю його захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_9 бути присутнім у судовому засіданні 10 жовтня 2018 року і відмовився від безкоштовної правової допомоги (а.с.116). Також, підозрюваний ОСОБА_7 11 жовтня 2018 року звертався до слідчого судді із аналогічним проханням (а.с.119).

Проте, слідчий суддя вищевказане до уваги не взяв і ухвалою судового засідання від 11 жовтня 2018 року призначив підозрюваному ОСОБА_7 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області захисника за призначенням (а.с.112-123).

Відповідно до ч.1 ст.53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.
Проте, розгляд слідчим суддею клопотання про відсторонення від посади колегія суддів апеляційного суду не вважає невідкладною процесуальною дією, для вчинення якої у відповідності до ст.53 КПК України можна залучити іншого захисника, та проти залучення якого висловлювався підозрюваний.
Відтак, колегія суддів встановила, що мало місце істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема у частині вільного вибору захисника. Невиконання вимог щодо забезпечення права на захист є істотним порушенням вимог КПК та тягне за собою скасування судового рішення.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановлення нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_7 від посади голови Сколівської міської ради Львівської області.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволити частково.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 жовтня 2018 року про відсторонення ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000087 від 02 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, від посади - скасувати.
Клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_8 задовольнити.
Відсторонити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади голови Сколівської міської ради Львівської області до 18 листопада 2018 року включно.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: