Справа № 369/718/19
Провадження №1-кс/369/267/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2019 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна в рамках кримінального провадження № 0005974 від 12.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0005974 від 12.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що йому, належить на праві власності наступне рухоме майно: автомобіль легковий «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 від 18.10.2018 року по справі № 369/13170/18, провадження №1-кс/369/4250/18, було задоволено клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005974 від 12.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було накладено арешт на зазначений вище автомобіль, з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.
У відповідності до обставин досудового розслідування за описаним вище кримінальним правопорушенням, 12.10.2018 року близько 08 години 50 хвилин по вул. Пушкіна, 63, в с. Софїївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області трапилася ДТП за участю автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по вул. Пушкіна зі сторони м. Київ в напрямку вул. Шевченка та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до ЦРЛ Києво-Святошинського району.Автобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , був на місці ДТП оглянутий, вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання ТЗ, після чого в жодної особи, у т.ч. в власника зазначеного автомобіля, не має можливості користуватися вказаним автомобілем.
Слідчий у своєму клопотанні наголошував на тому, що зазначений транспортний засіб є доказом злочину, про що 12.10.2018 року ним було винесено постанову про визнання автомобілю речовим доказом у кримінальному провадженні №0005974, із посиланням на те, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, і саме з метою збереження зазначеного доказу й неможливості його приховування чи відчуження й необхідний такий засіб забезпечення, як арешт, та поміщення автомобілю на спеціальний майданчик для його зберігання.
Також слідчий своє клопотання обґрунтовував тим, що у рамках вказаного кримінального провадження необхідно призначити та провести судову експертизу технічного стануавтомобіля щодо вирішення кола питань щодо технічного стану рульового керування, гальмівної системи транспортного засобу, й експерту буде необхідно для цього оглядати автомобіль, а тому необхідно забезпечити його належне та законне зберігання.
При цьому, як вбачається із інформації, наданої слідчим ОСОБА_6 , 21 грудня 2018 року до СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшов висновок судової технічної експертизи, саме для забезпечення проведення якої слідчим і вимагалося накладення арешту на предмет дослідження - на належний заявнику на праві власності автомобіль.
З наведених вище підстав заявник вважає, що так як судовим експертом вже було проведено усі необхідні дії для проведення експертного дослідження та надано відповідний висновок слідчому, на даний час не можуть існувати будь-які ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна як речового доказу та предмету експертного дослідження.
Тому заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2018 року, на автомобіль марки "Chevrolet Aveo", р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та заявник ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.
У судове засідання слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження №0005974, приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0005974 від 12.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
12.10.2018 винесена постанова про визнання у вказаному кримінальному провадженні речових доказів, а саме автомобіля "Chevrolet Aveo", р.н. НОМЕР_1 , оскільки останній є матеріальним об`єктом, котрий зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2018 року, накладено арешт на автомобіль "Chevrolet Aveo", р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчужувати, розпоряджатись, користуватись ним.
Вбачається, що з моменту накладення арешту на автомобіль пройшов тривалий час і до цього часу у кримінальному провадженні проведені необхідні слідчі дії, в тому числі необхідні експертизи.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище, зважаючи на обставини справи вбачається, що на даний час відсутні підстави для обмеження власника майна в частині накладеного арешту на транспортний засіб, а тому подане клопотання про скасування арешту на автомобіль підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-175, 309 372, КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту рухомого майна в рамках кримінального провадження № 0005974 від 12.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2018 року, на автомобіль марки "Chevrolet Aveo", р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися автомобілем марки "Chevrolet Aveo", р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1