Справа №333/2670/19
Провадження №1-кс/333/1086/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, у володінні якої перебуває майно ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001544 від 12.05.2019 року та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2019 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що 11.05.2019 року до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 140, на посту «ТІФЛОН» зупинили авто, при перевірці якого встановлено, що номер кузова схоже вибитий кустарним шляхом. Під час проведення огляду місця подій встановлено, що під час перевірки транспортного засобу «ВАЗ 21083» в кузові червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено що номер кузова схоже вибитий кустарним шляхом, без відповідних відміток у свідоцтві про транспортний засіб. В ході огляду місця подій слідчим СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій вилучено транспортний засіб «ВАЗ 21083» в кузові червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 та ключі. В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що в разі повернення вказаного транспортного засобу власнику, останній може розпорядитись ним на власний розсуд. У зв`язку з чим, слідчий просить суд накласти арешт на зазначене вище вилучене майно.

В судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила.

ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заявленого слідчим клопотання.

Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд приходить до висновку про розгляд заявленого клопотання за її відсутності, за наявними в матеріалах клопотання доказами.

Заслухавши пояснення особи, у користуванні якої перебуває майно, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання з наступних підстав.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що 12.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ст. 290 КК України (кримінальне провадження №0001544).

Заявлене клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 .

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтувала доводи клопотання, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень, рапорти підмінного чергового інспектора Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 11.05.2019 року, рапорт поліцейського в. 2 р. 2 б. 4 УПП в Запорізькій області від 11.05.2019 року, опитування особи ОСОБА_3 від 11.05.2019 року, протокол огляду місця подій від 11.05.2019 року.

Згідно з опитуванням особи ОСОБА_3 від 11.05.2019 року, остання в 2014 році придбала у ОСОБА_7 транспортний засіб «ВАЗ 21083» в кузові червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі довіреності. Зазначеним транспортним засобом користується в тому вигляді, в якому придбала, будь-яких дій з переробленням номеру кузову не проводила.

Відповідно до протоколу огляду місця подій від 11.05.2019 року, слідчим СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 виявлено та вилучено транспортний засіб «ВАЗ 21083» в кузові червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_3 та ключі від автомобіля.

Відповідно ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно не містить формулювання підстав і мети арешту майна. Тобто, не вбачається, що предмет арешту є об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації.

Також, заявлене слідчим клопотання не містить достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне чи буде зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено. Крім того, зміст клопотання не містить обґрунтування того, які перешкоди чинить особа, у користуванні якої перебуває майно, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження. У зв`язку з чим, судом відмовляється у задоволенні клопотання про накладення арешту на зазначене вище майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
1.У задоволенні клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001544 від 12.05.2019 року відмовити. 2. Копію ухвали не пізніше наступного дня після її винесення направити учасникам кримінального провадження. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1