Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1980/18
провадження № 1-кп/632/35/19

27 березня 2019 р.
Вирок

Іменем України

27 березня 2019 року м.Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин :

05.08.2018 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_8 разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_11 та знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходились на території домоволодіння двох останніх, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої.

В ході вживання спиртних напоїв близько 05 год. 40 хв. між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт. Як наслідок у ОСОБА_8 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин зі ОСОБА_10 , з мотивів особистої неприязні, виник злочинний умисел, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_10 , керуючись мотивом особистої неприязні, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого, взяла правою рукою зі столу ніж та нанесла колишньому чоловіку один удар в область серця.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 спричинила потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичного експерта № 12-14/238-ДЗ/18 від 01.10.2018, тілесні ушкодження у виді колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітини зліва в області проекції 3-го міжреберного проміжку по середньо ключичній лінії, проникаюче в ліву плевральну порожнину з ушкодженням перикарду та міокарду лівого шлуночка серця (згідно протоколу операції напрямок ранового каналу зверху донизу), яке утворилося від однократної колючо-ріжучої дії гострого предмету, яким міг бути клинок ножа і могло бути спричинене 05.08.2018, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, а саме настання смерті потерпілого, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Суд, враховуючи, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважає не доведеним кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України з наступних підстав :

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою провину у скоєнні злочину за вищевикладених обставин не визнала та пояснила, що 06.08.18 приблизно о 06 ранку вона з колишнім чоловіком ОСОБА_10 знаходилися у його родичів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Там вони знаходилися з 18 години 05.08.18 де спілкувалися, їли, вживали алкогольні напої. Приблизно о 21 годині вони почали дивитися на ноутбуці диски із записом весілля брата потерпілого. Вони дивилися, згадували, а ближче до ранку у неї з потерпілим виникла словесна сварка. Він сказав їй «дивись які дівчата красиві, і яка була ти і подивись на кого ти перетворилася зараз». Він мав на увазі, що її зовнішні дані погіршилися. Вона сказала, що дійсно поповнішала, але буде виправлятися та худнути. В цей момент вона відчула удар долонею лівої руки потерпілого у груди. Вона відчула біль і після цього удару її схопив спазм, вона нахилилася над столом і побачила на столі маленький кухонний ніж, яким вони різали кавун. Вона не розуміючи, що відбувається, узяла ніж у праву руку і хотіла вдарити ним ОСОБА_15 у руку, якою він завдав їй удару. Вони в цей момент сиділи поруч, він був справа від неї. Він намагався ухилитися, на що вона не очікувала і замість руки удар прийшовся у грудну клітину чоловіка. Чоловік був з голим торсом, одягу на ньому не було. Вона одразу побачила кров яка пішла з рани. В неї одразу спрацював рефлекс, надати першу допомогу потерпілому, оскільки смерті йому вона не бажала. Спрацювала захисна реакція, через те, що чоловік в той час дуже часто застосовував до неї силу, часто бив її. В неї часто були синці на обличчі на інших частинах тіла, навіть були зламані ребра. Оскільки вона кохала потерпілого, то не зверталися до поліції та лікарні з цього приводу. Побачивши, що нанесла удар у грудну клітину, вона одразу побігла додому, за аптечкою за адресою АДРЕСА_3 , оскільки знаходячись у гостях не знала, де ліки. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в момент нанесення удару дивилися в монітор ноутбука, а після нанесення нею удару ножем, в один голос крикнули їй «що ти робиш?». ОСОБА_12 одразу приклала до рани футболку намагаючись зупинити кров, а вона побігла додому за лікарськими засобами. Вона повернулася приблизно через 2-3 хвилини узявши медичну скриньку. Вона побачила, що потерпілому надають допомогу, а її до нього не пустили. Брат викликав швидку. Приблизно через 5 хвилин приїхала швидка. Потерпілий сам дійшов до авто і вони із братом поїхали в лікарню, а вона переодяглась і також поїхала у лікарню на таксі. Таксисту вона сказала, що «пирнула ОСОБА_16 ножем». В лікарні її до потерпілого не пустили, а наряд поліції її затримав. Пізніше вона дізналася, що операція пройшла успішно. За весь час суспільного проживання потерпілий доволі часто завдавав їй тілесних ушкоджень. За допомогою сторонніх предметів вона раніше не завдавала ударів потерпілому. В той момент вона завдала удару ножем потерпілому за лічені долі секунди після отриманого удару у груди. Саме ножем вона вдарила потерпілого, оскільки він лежав найближче до неї за інші предмети. У той день вона вжила приблизно 2 чарки горілки та потім вживала шампанське. Ніж потрапив їй на очі, коли вона нахилилася над столом від удару у груди. Раніше вона неодноразово залишалася в будинку ОСОБА_15 , коли потерпілий був у збудженому агресивному стані після вживання алкогольних напоїв. В той день по лівий бік від них сиділа ОСОБА_12 , а по правий бік ОСОБА_13 . В момент нанесення нею тілесного ушкодження потерпілому, він був вже у досить серйозній стадії алкогольного сп`яніння. Вона була не дуже випивша. Тілесні ушкодження, які раніше їй наносив потерпілий бачили інші люди. Він також у стані сп`яніння проявляв агресію до інших людей, а також ламав меблі у їх будинку, бив посуд. Її чоловік доволі сильна людина і коли починав щось коїти у стані сп`яніння, вона дуже боялася його, оскільки він ніс для неї загрозу. Момент нанесення нею удару ножем потерпілому, його родичі не бачили, оскільки в той момент дивилися в монітор ноутбука. В той момент потерпілий також казав «от свідок яка гарненька, я б із нею запалив, а ти, кобила стала».

В обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 України, стороною обвинувачення надані докази, зокрема покази потерпілого та свідків :

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що з 5 на 6 серпня 2018 року він приїхав з відрядження. Перед тим, як повернутися додому, він випив горілки близько 300 грам. Прийшовши додому запропонував ОСОБА_17 , з якою на той момент проживав разом, піти до його брата ОСОБА_13 . Вона погодилася і вони пішли. Приблизно о 18 годині вони прийшли до брата, де почали вживати горілку. Вони узяли літр горілки із собою. Закусували картоплею. Вони випивали, жартувати, спілкуватися. Окрім брата вдома також була його дружина ОСОБА_18 . Віта запропонувала подивитися їх весілля на ноутбуці, три чи чотири диска. Вони почали дивитися весілля і далі спілкуватися. Він сидів з правого боку від обвинуваченої, а брат навпроти нього, а його дружина навпроти монітору, з торця столу. Вони дивилися, спілкувалися і в нього виникла словесна перепалка з обвинуваченою з приводу її роботи у ОСОБА_19 . Ця робота його не влаштовувала. Під час цієї сварки він наніс їй поштовх, доволі відчутний у груди. Лівою рукою. Через долі секунди він побачив удар ножем, який був у правій руці обвинуваченої. Удар прийшовся йому у груди. Він сказав «що ти робиш?» і побачив як бризнула кров у нього з рани. Віта також сказала «що ти робиш та прикрила рану». Приблизно через хвилину обвинувачена встала і кудись пішла. Ніхто її не тримав після удару та не заважав їй. Потім брат викликав швидку, а він приліг на стіл, з рани йшла кров. Потім швидка приїхала та він з братом поїхали до лікарні. Чи повернулася обвинувачена до будинку, він не бачив. В лікарні йому зробили операцію, перед цим він втратив свідомість. Конфлікти у нього з обвинуваченою виникали на грунті ревнощів. Вона пред`являла до нього претензії, на що він бурно реагував. Були випадки, коли він наносив їй тілесні ушкодження. У неї були ушкодження на руках, обличчі, а саме синці. Були випадки, коли під час конфліктів він бив меблі, посуд. В той вечір він випив приблизно 600 грам горілки, окрім 300 грам, які він випив ввечері. Після майже літра випитої горілки він пам`ятає все досить добре. Після нанесеного ним поштовху у груди обвинувачена нахилилася над столом. ОСОБА_10 підтвердив, що були випадки коли він наносив ОСОБА_20 тілесні ушкодження, бували сварки в сім`ї після яких на нього складався протокол про адміністративне правопорушення і він відбував покарання у вигляді громадських робіт. В той день, перед нанесенням йому тілесних ушкоджень вони розмовляли з ОСОБА_20 , розмова пішла на підвищених тонах. Він, за його власними мірками, був вище середнього стану алкогольного сп`яніння. Він аналізував події того дня, та згадав, що в момент удару ножем він відхилився трохи назад і вліво в бік ОСОБА_20 , коли побачив, що вона взяла ніж. Якщо б він не відхилився, то вона потрапила б напевно йому в руку. Вважає, що ОСОБА_20 не бажала його вбити. На теперішній час шкода йому повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру не має. На суворій мірі покарання для обвинуваченої не наполягає і прохає її суворо не карати.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що 4.08.18 року чоловіку на мобільний телефон подзвонив брат ОСОБА_21 та сказав, що він з ОСОБА_20 прийдуть у гості. Чоловік дав згоду і о 18-19 годині вони прийшли. Вони накрили на стіл та почали випивати алкоголь, закусували кавуном, салом. Потім почали дивитися на ноутбуці ОСОБА_21 їх весілля. Вони дивилися, згадували, все було нормально. Близько 00:00 години ОСОБА_20 попрохала купити пляшку шампанського. ОСОБА_21 дав їй 100 гривень і ОСОБА_20 сходила в магазин, повернулася із пляшкою шампанського. Продовжили дивитися весілля. Цю пляшку шампанського ОСОБА_20 практично сама і випила, вона їй трохи допомогла випивши пів чашки. Вже почало світати, збиралися розходитися. ОСОБА_20 сиділа біля ОСОБА_21 , по ліву руку від нього, а вона по ліву руку від ОСОБА_20 , на куті столу. Чоловік її сидів навпроти ОСОБА_21 . В цей момент вона бачила як ОСОБА_20 взяла ніж зі столу. Потім вона вже бачила як ОСОБА_20 достала ніж з груди ОСОБА_21 і продовжила сидіти поруч із ним. Потім ОСОБА_22 підійшов до ОСОБА_20 і витягнув її зі столу, а вона забрала ножі зі столу і сховала їх у коридор. Після нанесення удару ОСОБА_20 ніж поклала на стіл так, як він і лежав. Вона ж підбігла до ОСОБА_21 , на якому була синя футболка, одразу зняла з нього футболку і побачила рану у вигляді порізу довжиною близько 1 см. ОСОБА_21 сказав, що йому погано дихати. Коли він дихнув, з рани пішла кров. Вона побігла в іншу кімнату, узяла свою кофту та притулила її до рани. Обвинувачена в цей час стояла позаду неї, намагалася підійти, але ОСОБА_21 її відштовхнув рукою, сказав « ОСОБА_23 не лізь». Таня в цей проміжок часу сходила за аптечкою та намагалася поливати рану ОСОБА_21 перекисом водню, але лила їй на руку, оскільки вона затуляла рану рукою з кофтою. Потім приїхала швидка, ОСОБА_21 втрачав свідомість, йому надали першу допомогу і він з ОСОБА_22 поїхали до лікарні. ОСОБА_20 пішла додому, а вони залишилися у себе вдома. Чи наносив потерпілий удари обвинуваченій, вона не бачила. Швидка приїхала доволі швидко. Вона в той день випила приблизно 150-200 грамів горілки.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що восени 2018 року до них у гості прийшли гості ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , приблизно о 10 год. 00 хв. Вони накрили стіл, сиділи відпочивали, вечеряли, вживали горілку. Ближче до 00 год. він попрохав ОСОБА_21 сходити додому взяти ноутбук, щоб подивитися його весілля на дисках. Після чого він приніс ноутбук і вони вчотирьох дивилися весілля. В процесі ОСОБА_20 близько опівночі ходила за шампанським і пила шампанське. Потім вони удвох із дружиною ще раз ходили до магазину і купили ще одну пляшку шампанського. Ближче до 4 години ранку вони додивилися весілля, продовжували спілкуватися та вживати алкоголь. На столі лежав салатний кухонний ніж, яким ОСОБА_20 зненацька вдарила брата. Сам момент удару він не бачив, а побачив, як вона вже витягла ніж з груди брата та поклала на стіл. Він спитав: «Що ти зробила?» Вона нічого не відповіла. Він убрав ОСОБА_20 від столу, його дружина затулила рану светром. З рани, коли брат вдихав, бризкала кров. Він майже одразу викликав швидку. Швидка приїхала приблизно через 5 хвилин, брат приліг на стіл. Медик разом з ним вивели брата до швидкої та він сів разом з братом у швидку та поїхали до лікарні. Приїхали в лікарню, де брата одразу поклали до реанімації. Потім приїхала ОСОБА_20 , просила вибачення, але нічого не пояснювала навіщо це зробила. Після цього усіх забрали в поліцію. Після завдання удару, ОСОБА_20 пішла додому та принесла перекис водню, яким намагалася обробити брату рану. Після удару ножем ОСОБА_20 більше не намагалася наносити ударів брату. Він не бачив удару тому, що вже втомився та був досить випивший та уважно не спостерігав за іншими. Декілька разів до цього обвинувачена ночувала у них через те, що відбувалися сварки із братом.

Свідок ОСОБА_26 показала суду, що 5.08.18 року їй подзвонила невістка ОСОБА_12 і сказала, що ОСОБА_20 вдарила ОСОБА_16 , її сина ножем та його забрали в реанімацію. В лікарні вона побачила, що син був в реанімації і її не впізнав. Про стосунки сина з обвинуваченою їй відомо, що раніше вони проживали у шлюбі, потім розійшлися. Вона була проти їх сумісного проживання. Віта їй казала, що вони дивилися «відік» і ОСОБА_20 вдарила сина ножем. Що саме трапилося, її сини їй нічого не розповідали.

Свідок ОСОБА_27 суду показав, що є батьком потерпілого. Йому відомо, що 5 серпня сина ножем вдарила співмешканка ОСОБА_20 . ОСОБА_28 йому ніхто не розповідав. Йому відомо, що вони дивилися весілля та щось трапилося, що ОСОБА_29 схопила ніж та вдарила сина. Після того син був 7 діб в реанімаційному відділенні лікарні. За вісім років у сина з ОСОБА_20 відбувалися сварки.

Свідок ОСОБА_30 показала суду, що вона проживає на АДРЕСА_4 . Її сусідами були обвинувачена та потерпілий. 5.08.18 року вона знаходилася вдома, нічого не бачила. Зі слів сусідів їй відомо, що на сусідній вулиці сусідка, обвинувачена, вдарила ножем сусіда.

Усі вказані свідки залучені стороною обвинувачення, однак при цьому, суд доходить висновку про те, що їх показання не мають жодного доказового значення за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, оскільки не доводять умислу обвинуваченої на вчинення вказаного кримінального правопорушення. Усі допитані судом особи не бачили безпосередньо моменту нанесення ножем удару, який нанесла ОСОБА_8 . ОСОБА_10 та моменту, який передував цьому удару і підтверджують лише факти, які не заперечує і сама обвинувачена, а саме те, що саме вона завдала тілесне ушкодження кухонним ножем своєму співмешканцю, однак зазначає, що не мала наміру нанести удар у груди, а хотіла вдарити у руку, якій за мить до цього ОСОБА_10 боляче штовхнув її у груди. В неї спрацювала захисна реакція через те, що чоловік в той час дуже часто застосовував до неї силу, часто бив її.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні не спростував, а навпаки повністю підтвердив показання ОСОБА_10 та вказав, що в момент удару ножем, він відхилився трохи назад і вліво в бік ОСОБА_20 , коли побачив, що вона взяла ніж. Якщо б він не відхилився, то вона потрапила б напевно йому в руку.

Ті обставини, що потерпілий ОСОБА_10 неоднаразово застосовував до ОСОБА_10 фізичне насилля, окрім самого потерпілого підтвердили також свідки захисту, допитані у судовому засіданні. Зокрема :

Свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що є двоюрідною сестрою обвинуваченої. Їй відомо, що ОСОБА_32 проживала зі ОСОБА_33 . Коли ОСОБА_21 був у нетверезому стані, він становився агресивним, міг вдарити ОСОБА_20 чи образити при сторонніх особах без будь-якого приводу. Одного разу вона побачила сильні синці на стегнах та грудях ОСОБА_20 . Тривалий час вони не знали звідки в неї синці. Одного разу вона бачила викид агресії від ОСОБА_21 , він вдарив рукою в холодильник. Були випадки, коли вона бачила синці на обличчі ОСОБА_20 . Вона багато разів пропонувала ОСОБА_20 піти від ОСОБА_21 , але та не погоджувалася, казала що любить його.

Свідок ОСОБА_34 вказала суду, що вона є рідною сестрою обвинуваченої. Її сестра проживала з потерпілим, в них часто відбувалися сварки. Вона часто бачила у ОСОБА_20 синці. Вона прохала розійтися з ОСОБА_21 , але сестра його кохала і продовжувала жити разом з ним. Фінансової допомоги від ОСОБА_35 отримувала мало, тому їздила до м. Харкова щоб заробляти на життя. Одного разу їх батьки побачили ОСОБА_20 дуже побитою, і зі слів ОСОБА_20 їй відомо що це зробив ОСОБА_21 . Батьки на даний час є інвалідами, ОСОБА_20 доглядала за ними та матеріально допомагала їм. Був випадок, коли ОСОБА_20 подзвонила їй та поскаржилась, що ОСОБА_21 її сильно побив. Після чого вона подзвонила ОСОБА_21 і той сказав, що вони самі розберуться у їх стосунках. Їй відомо, що з приводу сварок ОСОБА_20 зверталась до поліції.

Таким чином, дослідивши показання обвинуваченої, потерпілого та усіх свідків, суд встановив, що своїми показаннями вони підтвердили лише факт того, що ОСОБА_8 завдала тілесне ушкодження ножем потерпілому ОСОБА_10 , при цьому жодних свідчень, які б підтверджували навмисний характер дій обвинуваченої, які б були спрямовані на позбавлення життя потерпілого, суду надано не було. Навпаки, з показань потерпілого слідує, що в момент завдання йому удару ножем він відхилився і удар прийшовся у груди, а якби він не відхилявся, скоріш за все удар потрапив би у руку. Як з показань потерпілого, так і свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_12 слідує, що обвинувачена ОСОБА_8 , у разі наявності у неї умислу на вбивство, мала усі можливості та достатній час для того, щоб нанести потерпілому ще декілька ударів ножем, але одразу поклала ніж на стіл, хоча ніхто її не зупиняв. При цьому вона бачила, що потерпілий після нанесеного удару знаходиться у свідомості, розмовляє та вчиняє свідомі дії. Більше того, ОСОБА_8 не тільки не намагалася ще завдати удари потерпілому, а одразу пішла додому, звідки принесла медичний препарат, яким намагалася обробляти рану потерпілому, а після того, як його забрала "швидка", поїхала до лікарні, де намагалася побачити потерпілого та вибачалася перед його братом.

Окрім того, стороною обвинувачення, на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, надані письмові докази, а саме :
Протокол огляду місця події від 05.08.2018 за участю власника (користувача) приміщення ОСОБА_12 , під час якого було оглянуто домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . При детальному огляді приміщення яке примикається до вхідних дверей будинку встановлено, що в лівому дальньому куті розташовується деревяний кухонний стіл. Перед столом знаходиться стільці. На одному зі стільців маються наступні речі:

-Футболка синтетична чорного кольору. При детальному огляді вказаної футболки встановлено, що в передній частині маються сліди бурого кольору, зовні схожі на кров. У верхньому лівому куті мається пошкодження у виді порізу розміром близько 3-4 см;

-Светр білого кольору на передній частині якого маються сліди бурого кольору зовні схожі на кров.

Крім того, на металевому стільці який розташовується ближче до кухонного столу з ліва при вході до вказаного приміщення мається рушник зеленого кольору по якому маються поодинокі сліди бурого кольору зовні схожі на кров.

При огляді кухонного столу встановлено, що на ньому маються продукти харчування та різний посуд, зокрема кавун надрізаний до половини; ніж кухонний довжиною близько 25 см., разом з рукояткою, виготовлений з нержавіючої сталі, ручка виготовлена з полімерного матеріалу та ніж кухонний довжиною близько 22 см., виготовлений з кераміки білого кольору, рукоятка з полімеру зеленого кольору на лезі якого маються сліди нашарування бурого кольору. При нанесенні порошку на рукоятку дожа дактилоскопічного порошку, виявлено сліди пальців рук.

Крім того, під час огляду до вказаного приміщення на відстані близько 5 м., виявлено полімерне взуття синього кольору з окрашеною підошвою білого кольору зі слідами бурого кольору зовні схожі на кров.

Згідно протоколу огляду місця події від 05.08.2018 було оглянуто домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ., під час слідчої дії застосовувалась відео фіксація, яка в подальшому перенесена на цифровий носій інформації - компакт диск.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/238-ЛЗ/18 від 01.10.2018 у гр-на ОСОБА_10 , 1975 року народження, враховуючи дані наданої медичної документації, мало місце одне колото-різане поранення поверхні грудної клітини зліва, в області проекції 3-го міжреберного проміжку, по середньо ключичній лінії, проникаюче в ліву плевральну порожнину, з ушкодженням перикарду та міокарду лівого шлуночка серця (згідно протоколу операції напрямок раневого каналу зверху донизу), яке утворилося від однократної колючо-ріжучої дії гострого предмету, яким міг бути клинок ножа і могло бути спричинене 05.08.2018. За ступенем тяжкості вищевказане колото-різане поранення грудної клітини, що проникає в плевральну порожнину з ушкодженням серця це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 14/1723-Дм/18 від 05.09.2018, кров ОСОБА_10 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1722-Дм/18 від 04.09.2018, кров гр-ки ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 15/758-ДМ/2018 р. від 26.09.2018, дослідженням змивів з рук та нігтьових зрізів з пальців рук громадянки ОСОБА_8 , встановлено, що в піднігтьовому вмісті з пальців обох рук сліди крові не виявлені. Що стосується клітинного вмісту, то його походження ймовірно за рахунок власного нігтьового ложа, в тампонах змивах з обох рук сліди крові не знайдені.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1727-Дм/18 від 05.09.2018 на блузі (об`єкти №1-3) гр-ки ОСОБА_8 , вилученої за адресою: АДРЕСА_3 , наявність крові не встановлена.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 15/824-ДМ/2018 р. від 29.09.2018, групова належність крові потерпілого ОСОБА_10 АВ (IV), з супутнім антигеном Н. Групова належність крові громадянки ОСОБА_8 О(І) з ізогемаглютінинами анти-А. анти-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи кухонного ножа, вилучено при огляді місця події 05 серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено наступне: - на клинку ножа знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А,В,Н. таким чином, можна припустити, що дані сліди крові можуть належати любій особі з групою крові АВ ( IV), з супутнім антигеном Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_10 ; - на руків`ї ножа слідів крові не виявлено.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1729-Дм/18 від 06.09.2018 на лівій пляжній капці (об`єкти №2,3), вилученій за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи АВ з супутнім антигеном Н, властивим потерпілому ОСОБА_10 . Крім того, не можна категорично виключити можливість присутності в даних об`єктах домішки крові групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що походить від підозрюваної ОСОБА_8 , при наявності у неї тілесних ушкоджень на момент зазначених подій, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею. На правій пляжній капці (об`єкт №1) наявність крові не встановлено.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1725-Дм/18 від 10.09.2018 на майці (об`єкти №№1-5), вилученій в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи АВ з супутнім антигеном Н, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 не виключається. Крім того, не можна категорично виключити можливість присутності в даних об`єктах домішку крові групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що могла походити від підозрюваної ОСОБА_8 , при наявності у неї тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею на момент зазначених подій.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1730-Дм/18 від 10.09.2018 на джемпері (об`єкти №№1-10), вилученому в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи АВ з супутнім антигеном Н., походження якої від потерпілого ОСОБА_10 не виключається. Крім того, не можна категорично виключити можливість присутності в даних об`єктах домішку крові групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що могла походити від підозрюваної ОСОБА_8 , при наявності у неї тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею на момент зазначених подій.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1728-Дм/18 від 10.09.2018 на рушнику (об`єкт №1), вилученому за адресою: АДРЕСА_2 , наявності крові не визначено.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1724-Дм/18 від 10.09.2018 на брюках спортивних жіночих (об`єкти №№1,2), вилучених за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини, виявлено антиген Н. таким чином, можна вважати, що кров у зазначених об`єктах належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та її походження від ОСОБА_8 , не виключається. Від ОСОБА_10 кров, у зазначених об`єктах на брюках спортивних жіночих, походити не може.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/1726-Дм/18 від 12.09.2018, на ватних тампонах (об`єкти №№1-3) та паперових серветках (обєкти №№4-6), вилучених в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи АВ з супутнім антигеном Н, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 не виключається. Крім того, не можна категорично виключити можливість присутності в даних об`єктах домішку крові групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що походить від підозрюваної ОСОБА_8 , при наявності у неї тілесних ушкоджень на момент зазначених подій, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею.

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи № 1230 від 21.08.2018, на поверхні ножа сліди папілярних ліній відсутні. Відповісти на питання : "Чи не залишені вони ОСОБА_8 , або ОСОБА_12 .?" не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю слідів папілярних ліній на поверхні ножа

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за № 48 від 05.08.2018 ОСОБА_8 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 636 від 20.08.2018 ОСОБА_8 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебувала у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Вищевказані протоколи огляду та висновки судово-медичних експертиз суд визнає доказами, які підтверджують факт нанесення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та достовірно встановлюють їх ступінь тяжкості, при цьому як поодинці так і у їх сукупності з іншими дослідженими судом доказами, не можуть слугувати підтвердженням наявності в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ст.115 КК України.

Згідно протоколу слідчої дії від 11.08.2018, за участю обвинуваченої ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент із застосуванням відео та фото фіксації за участі судово-медичного експерта, в ході якого обвинувачена ОСОБА_8 розповіла про обставини скоєного.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 25.09.2018 за участю свідка ОСОБА_12 остання пояснила, що 04.08.2018 в денний час її чоловік ОСОБА_13 домовився зі своїм братом ОСОБА_10 відпочити у них вдома. Близько 19.30 до них прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , яка є співмешканко останнього. При цьому ОСОБА_10 приніс із собою пляшку горілки об`ємом 1 літр. Вони разом прийшли до недобудованої споруди, де сіли за стіл та почали вживати алкогольні напої. Близько 22.00 почали дивитися відео з їх весілля. Близько 05.40 продовжували дивитись відео. В цей час з лівого боку сидів її чоловік ОСОБА_13 , з правого боку сиділа ОСОБА_8 та за нею сидів ОСОБА_10 . Вона бачила, як ОСОБА_8 зі столу який стояв поруч із нею, взяла ніж і не піднімаючись зі стільця завдала один удар ножем, який тримала в правій руці в область грудної клітини ОСОБА_10 при цьому нічого не пояснила. Після нанесення удару ножем, остання поклала його на стіл. Далі, ОСОБА_8 відійшла в бік та стала плакати. В подальшому викликали швидку медичну допомогу. Закінчивши розповідь ОСОБА_12 запропонувала присутнім проїхати до місця вчинення кримінального правопорушення. Прибувши на місце, ОСОБА_12 встановила статиста ОСОБА_36 та за допомогою палиці, яка схожа на ніж, нанесла один удар правою рукою в область грудної клітини статиста. При цьому пояснила, що ОСОБА_8 нанесла один удар ножем який тримала в правій руці.

У судовому засіданні ОСОБА_12 вказала, що не бачила моменту удару ножем обвинуваченою ОСОБА_10 , а лише побачила, коли та вже витягала ніж з грудей потерпілого, при цьому вказала, що дійсності відповідають саме її показання дані суду під присягою.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 24.09.2018 за участю свідка ОСОБА_13 останній пояснив, що 04.08.2018 в денний час домовився зі своїм братом ОСОБА_10 відпочити в нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 19.30 до них прийшли його брат та його співмешканка ОСОБА_8 . Він знаходився вдома разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 . Його брат приніс із собою одну пляшку горілки. Вони разом прийшли до недобудованої споруди, де сіли за стіл та почали вживати алкогольні напої. Близько 22.00 почали дивитися відео з їх весілля. Близько 05.40 вони продовжували сидіти за столом, перед ним сидів ОСОБА_21 , праворуч від нього сиділа його співмешканка та за нею сиділа його дружина. Він бачив, як ОСОБА_8 взяла в праву руку ніж та не піднімаючись зі стільця завдала один удар в область грудної клітини ОСОБА_10 при цьому нічого не пояснила. Після нанесеного удару ножем поклала йог на стіл. Далі, ОСОБА_20 відійшла в бік та стала плакати. Далі, викликали швидку медичну допомогу ОСОБА_10 . Прибувши на місце, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , свідок підійшов до недобудованої споруди та сів за стіл, поруч встановив статиста ОСОБА_37 та за допомогою палиці, яка лежала на столі наніс один удар в область грудної клітини статиста. Також, свідок пояснив, що удар наносила правою рукою, один раз.

У судовому засіданні ОСОБА_13 вказав, що також не бачив моменту завдання удару ножем обвинуваченою ОСОБА_10 , а лише побачив, коли та вже витягала ніж з груди потерпілого, при цьому вказав, що наполягає саме на показаннях, які він дав у судовому засіданні.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 24.09.2018 за участю потерпілого ОСОБА_10 останній пояснив, що 04.08.2018 в денний час домовився зі своїм братом ОСОБА_13 відпочити разом у нього вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 19.30 він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 прийшли до ОСОБА_13 . Також, вдома знаходилась ОСОБА_12 . З собою вони принесли одну пляшку горілки, ємкістю один літр. Вони разом прийшли на територію домоволодіння до недобудованої споруди де сіли за стіл та почали вживати алкогольні напої. Близько 22.00 почали дивитися відео з весілля ОСОБА_13 та через деякий час, а саме близько 05.40 сиділи за столом. Перед ним перебував ОСОБА_22 , з лівого боку сиділа ОСОБА_8 і за нею ОСОБА_12 . Він бачив як ОСОБА_8 взяла в праву руку зі столу ніж і не піднімаючись зі стільця завдала ним один удар в область серця, при цьому нічого не пояснювала. Після нанесеного удару ОСОБА_20 поклала ніж на стіл. В цей час він почав висловлювати їй про те, що вона зробила, далі ОСОБА_20 відійшла в бік та стала плакати. Далі, йому викликали швидку медичну допомогу. Прибувши на місце, а саме АДРЕСА_2 . потерпілий ОСОБА_10 прийшов до недобудованої споруди та сів за стіл. Праворуч встановив статиста ОСОБА_37 та за допомогою палиці, яка лежала на столі наніс один удар в область грудної клітини зліва, правою рукою, тим самим відобразив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 надав більш детальні пояснення, зокрема підтвердив той факт, що завдав відчутного поштовху обвинуваченій, реакцією на який став удар ножем. При цьому підтвердив, що в момент нанесення цього удару відхилився назад на у бік ОСОБА_8 і не відхились він, удар скоріш за все прийшовся б йому у руку.

За наявності вказаних сумнівів та суперечностей у вказаних протоколах слідчих експериментів, суд не вважає вказані протоколи належними доказами, які свідчили б про наявність вини обвинуваченої, у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був полімерний пакет білого кольору, в якому знаходиться жіноча блузка. Горловина вищевказаного пакету зав`язана ниткою на якій знаходиться бірка з пояснювальним написом ХОБСМЕ, блузка ОСОБА_38 та печать відділу судово-медичної імунології.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходиться пара пляжних тапок. Горловина вищевказаного пакету зав`язана ниткою та якій знаходиться бірка з пояснювальним написом ХОБСМЕ, пара пляжних тапок, які вилучено в ході огляду місця події та печать відділу судово-медичної імунології.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходяться тампони та серветки. Горловина вищевказаного пакету зав`язана ниткою на якій знаходиться бірка з пояснювальним написом ХОБСМЕ.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходиться майка. Горловина вищевказаного пакету зав`язана ниткою на якій знаходиться бірка з пояснювальним написом ХОБСМЕ.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходиться джемпер. Горловина вищевказаного пакету зав`язана ниткою на якій знаходиться бірка з пояснювальним написом ХОБСМЕ.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходиться рушник. Горловина вищевказаного пакету зав`язана ниткою на якій знаходиться бірка з пояснювальним написом ХОБСМЕ.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходяться жіночі спортивні брюки. Горловина вищевказаного пакету зав`язана ниткою на якій знаходиться бірка з пояснювальним написом ХОБСМЕ.

Згідно протоколу огляду предмету від 25.09.2018, предметом огляду був паперовий пакет, в якому знаходиться ніж. На вказаному конверті розташований напис ХОБСМЕ, кухонний ніж, який вилучено в ході огляду місця події та печать відділу судово-медичної імунології.

Вказані протоколи огляду предметів суд вважає такими, що не підтверджують жодних обставин кримінального провадження, оскільки не описують індивідуальних особливостей речових доказів, а лише констатують факт їх опечатування.

Стороною захисту суду надані докази на підтвердження неодноразових звернень обвинуваченої ОСОБА_8 до правоохоронних органів, за фактами вчинення ОСОБА_10 домашнього насильства відносно неї, зокрема висновок Первомайського РВ ГУМВС від 08.06.2015р., постанова Первомайського міськрайонного суду від 08.06.2015р. та довідка Первомайського ВП ГУНП про результати звернення від 18.05.2018р.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що об`єктивні дані, отримані на підставі ретельного та безпосереднього дослідження цих доказів, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України виходячи з нижче викладеного.

Стаття 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно положень ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Суд, виходячи із вказаних положень Конституції України, нормативних актів та загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків та встановивши, що під час судового провадження не здобуто та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_8 умислу на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 , який є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст.115 КК України, а тому доходить висновку про те, що вона не винувата у скоєнні даного кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті.
Суд оцінює поведінку обвинуваченої ОСОБА_8 після вчинення злочину, наявність у неї реальної можливості нанести будь яку кількість ударів ножем ОСОБА_10 у разі мети вбити потерпілого, її намагання надати йому медичну допомогу після нанесеного тілесного ушкодження, суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій, які свідчили про те, що вона вчинила всі необхідні дії, які залежали від її волі та не мала наміру вбивати потерпілого. ОСОБА_10 утрималася від подальших протиправних дій, намагалася надати медичну допомогу потерпілому, прослідувала за ним до лікувальної установи, отже усвідомила свою вину та намагалася запобігти тяжким наслідкам, вживши заходів щодо надання йому медичної допомоги, що свідчить про відсутність умислу на вбивство. Про відсутність такого умислу свідчать і з`ясовані судом суттєві обставини завдання тілесного ушкодження, а саме факт відхилення потерпілого в бік в момент завдання йому удару ножем, яке зі слів самого ОСОБА_10 , призвело до зміни місця потрапляння ножа в його тіло, а саме замість руки в грудну клітину. Про намагання завдати удару ножем саме в руку потерпілого пояснила суду і обвинувачена.

Таким чином, оцінивши поведінку обвинуваченої ОСОБА_8 , а також усі докази у їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що у справі відсутні будь які об`єктивні дані про те, що обвинувачена бажала чи хоча б передбачала настання суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_10 , а тому, з урахуванням висновку судово-медичної експертизи про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень завданих потерпілому, її дії слід кваліфікувати за фактично спричиненими наслідками, а саме як завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до положень ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_39 з ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст.121 КК України, оскільки зібрані у справі докази, детально між собою узгоджуючись, підтверджують те, що вона вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вину ОСОБА_39 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України суд вважає повністю доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченої, обставини, що впливають на її відповідальність.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 суд визнає щире каяття у скоєному, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, а також вчинення злочину за наявності системного характеру жорстокого та такого, що принижує гідність поводження з боку потерпілого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Судом досліджувалася особа обвинуваченої і встановлено, що ОСОБА_8 є громадянкою України, раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні батька ОСОБА_40 , який є інвалідом третьої групи, та доньку віком 18 років.

З урахуванням особи ОСОБА_8 , яка вчинила злочин вперше та має позитивні характеристики, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, поведінки потерпілого ОСОБА_10 , який під час сумісного проживання застосовував до обвинуваченої фізичне насильство та вдарив її безпосередньо перед тим, як вона нанесла йому тілесне ушкодження, характеру та суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, при виборі покарання, необхідного і достатнього для попередження вчинення нею нових злочинів, можливого її виправлення та співрозмірного в якості кари за скоєний злочин, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням її від відбування покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, з покладанням на неї обов`язків згідно зі ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Під час судового розгляду ОСОБА_10 від позову відмовився, подавши суду відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільними позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 206 ЦПК України передбачає, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 256 ЦПК України ОСОБА_10 , роз`яснені наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі за його позовом закривається і він не може повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав.

Підстав для неприйняття відмов від позову судом не встановлено.

Процесуальні витрати за залучення експерта при проведенні судово-дактилоскопічної експертизи №1230 від 21.08.2018 в сумі 1144грн. суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки їх розмір підтверджений довідкою НДЕКЦ.

Дія запобіжного заходу, який обирався обвинуваченій ОСОБА_8 , спливла під час судового розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винною за ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у вигляді П`ЯТИ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на ТРИ роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за залучення експерта на користь держави в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн.
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, у зв`язку з відмовою позивача від позову - закрити.

Речові докази по справі: жіночу блузку, джемпер, жіночі спортивні брюки, майку, рушник, ватні тампони та серветки, пару пляжних тапок, ніж, які знаходяться на зберіганні в Первомайському ВП ГУНП в Харківській області, знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1