Провадження №1-кп/127/687/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2018 р. за № 0001938 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з неповною середньою освітою, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 12.05.2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи біля огородженої металевою сіткою складської території, що розташована по вулиці Дубовецького, 27 в м. Вінниці, через паркан помітив належні потерпілому ОСОБА_7 шестиреберні чавунні радіатори опалення (батареї) у кількості дев`яти штук, чавунний фланцевий водопровідний кран ДУ100 та чавунну фланцеву засувку ДУ100, які знаходились на зазначеній території, вхід на яку здійснюється через металеві ворота, які в той час були зачинені на металевий засув, після чого в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 12.05.2018 року близько 23 год. 15 хв., відкривши металевий засув воріт, зайшов на огороджену металевою сіткою територію, що розташована по АДРЕСА_2 , де з корисливих мотивів, умисно, таємно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, виніс шестиреберні чавунні радіатори (батареї) опалення у кількості дев`яти штук, чавунний фланцевий водопровідний кран ДУ100 та чавунну фланцеву засувку ДУ100, загальною вартістю 3 964 грн. 00 коп. згідно з висновком експерта № 3557/18-21 від 25.06.2018 року, які він помістив на принесений із собою візок. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 3 964 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Крадіжку вчинив, оскільки попав в складні життєві обставини та не мав коштів на продукти харчування. Вчинивши крадіжку, викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме, здав на пункт прийому металобрухту. Про те, що дані речі викрадені нікому не повідомляв. Пояснив, що у вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить його суворо не карати та не позбавляти волі.
У судове засідання потерпілий ОСОБА_7 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без нього, майнових претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого, який надав до суду відповідну заяву.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться. Суд також враховує, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Також суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого, про що потерпілий зазначив у письмовій заяві. Крім того, в даній заяві потерпілий зазначив, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, раніше не судимий.
Суд вважає, що викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без реального відбуття покарання.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України із звільненням від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ч. ч. 1, 2 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Згідно протоколу затримання від 28.11.2018 року ОСОБА_3 було затримано 28.11.2018 року.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2018 року щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.01.2019 року включно.

Враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, у вигляді тримання під вартою, слід скасувати та звільнити обвинуваченого з-під варти негайно в залі суду.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №3557/18-21 від 25.06.2018 року в розмірі 572 грн. 00 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Керуючись статтями 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох ) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.11.2018 року до 12.12.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні - шестиреберні чавунні радіатори (батареї) опалення у кількості дев`яти штук, чавунний фланцевий водопровідний кран ДУ100 та чавунну фланцеву засувку ДУ100, які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 14.06.2018 року та заяви потерпілого ОСОБА_7 від 25.06.2018 року передані йому на на відповідальне зберігання залишити у розпорядженні власника ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ