Справа № 520/3943/17
Провадження № 1-кп/520/369/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 353 ч.1 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 187 ч.2 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 187 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_8 за клопотанням прокурора обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого продовжений до 24.12.2018 року.

Згідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора, захисників і обвинувачених, суд приходить до наступного.

З урахуванням даних, які містяться в наданих суду матеріалах кримінального провадження, суд вважає доведеним обґрунтованість підозри про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.

Крім того, при вирішенні цього питання також належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою..

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, суд вважає, що існує ризик того, що обвинувачений може скоїти інше кримінальне правопорушення.

В зв`язку з викладеним суд вважає ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведеними.

При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд також враховує, що питання розумності строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Питання чи розумно залишати обвинуваченого під вартою повинно оцінюватися в кожному конкретному випадку у відповідності до його особливостей. Тримання під вартою є виправданим лише у разі наявності чітких ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України).

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом обвинуваченого.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Суд вважає доцільним, з урахуванням того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, з застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОУВП УДПтС України в Одеській області (№21) до 12.02.2019 року.

Ухвала припиняє свою дію 12.02.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1