ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/933/19 Справа № 183/2400/16 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002702 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 12.10.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого;
- за ч. 3 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 7 років 2 місяці з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 8 місяців з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання з 15 грудня 2015 року.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 15.12.2015 року по 17.10.2018 року включно, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції згідно Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 01 грудня 2015 року приблизно о 14 годині 45 хвилин, знаходячись поблизу будівлі відділення банку «Кредит Дніпро», розташованого по вул. Гетьманська (колишня Радянська), 30 м. Новомосковська Дніпропетровської області, побачив громадянку ОСОБА_9 , яка, керуючи своїм автомобілем марки «COOPER D COUNTRYMAN» універсал В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, під`їхала до стоянки автомобілів, і в цей момент у нього з вигаданого приводу виник умисел, направлений на вчинення хуліганства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 в присутності мешканців м. Новомосковська, не звертаючи уваги на скупчення громадян, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , став погрожувати їй фізичною розправою, і, почувши від останньої прохання заспокоїтися, ОСОБА_8 , діючи із хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс один удар ногою по автомобілю марки «COOPER D COUNTRYMAN» універсал В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_9 , в результаті чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження, чим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_9 на суму 17 845 гривень 66 копійок. Після цього, ОСОБА_8 , не припиняючи свої умисні хуліганські дії, наніс один удар правою рукою по руках ОСОБА_10 , яка намагалася перешкодити хуліганським діям ОСОБА_8 , і яка в цей момент тримала в руках телефон марки «І Phone 5 64 Gb white Apple», в результаті чого пошкодив даний телефон та спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 11 138 гривень 40 копійок.
Крім того, в грудні 2015 року, точний час та дата не встановлені, ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї, у невстановленому місці незаконно придбав мисливський ніж та зберігав при собі. 01 грудня 2015 року приблизно о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, вийшов на вулицю Гетьманська (колишня Радянська) м. Новомосковська, взявши із собою вказаний мисливський ніж, таким чином став незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, носити при собі холодну зброю.
01 грудня 2015 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись поблизу автобусної зупинки біля пам`ятника «Літак», розташованої по вул. Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачив працівників поліції при проведенні ними патрулювання, після чого став тікати від них у невідомому напрямку, при цьому, намагаючись приховати злочин, викинув поблизу автобусної зупинки вищевказаний мисливський ніж, який він незаконно придбав у невстановленому місці та носив при собі. Цього ж дня приблизно о 22 годині 10 хвилин працівниками поліції було проведено огляд місця події поблизу автобусної зупинки біля пам`ятника «Літак», розташованої по вул. Гетьманська м. Новомосковська Дніпропетровської області, де встановлено та вилучено предмет, який є ножем, виготовленим заводським способом і відноситься до категорії холодної зброї, колючо-ріжучої дії, та є великим мисливським ножем, який ОСОБА_8 носив без передбаченого законом дозволу.
Крім того, в грудні 2015 року, точний час та дата не встановлені, ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання вогнепальної зброї, незаконно придбав у невстановленому місці пістолет «ПМ» серії ГР №462 та став зберігати його при собі без передбаченого законом дозволу.
15 грудня 2015 року приблизно о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_8 , маючи при собі вогнепальну зброю, а саме пістолет «ПМ» серії НОМЕР_2 , який він незаконно придбав у невстановленому місці, знаходячись поблизу будівлі відділення банку «Кредит Дніпро», розташованого по вул. Гетьманська (колишня Радянська), 30 м. Новомосковська Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, в присутності мешканців міста Новомосковська, не звертаючи уваги на скупчення громадян, діючи умисно, із хуліганських мотивів, дістав бойовий пістолет «ПМ» серії НОМЕР_2 та направив його в бік будівлі відділення банку «Кредит Дніпро», розташованого по вул. Гетьманська, 30 м. Новомосковська Дніпропетровської області, та, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, здійснив один постріл з вказаного пістолета, в результаті чого влучив у вікно вказаного відділення банку, чим спричинив збитки ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 3 000 гривень.
Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу будинку №39, розташованого по вул. Гетьманська (колишня Радянська) м. Новомосковська Дніпропетровської області, де, діючи умисно, дістав бойовий пістолет марки «ПМ» серії НОМЕР_2 та, не звертаючи уваги на скупчення громадян, направив пістолет в бік будинку АДРЕСА_2 , де, діючи із хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, здійснив один постріл з вказаного пістолета.
Крім того, 15 грудня 2015 року приблизно о 13 годині 32 хвилини ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку № 39 по вул. Гетьманській (колишня Радянська) м. Новомосковська Дніпропетровської області, побачив невідомого йому раніше чоловіка за кермом автомобіля марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем, який належить ОСОБА_11 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_8 , маючи при собі бойовий пістолет марки «ПМ» серії ГР №462, приблизно о 13 годині 35 хвилин, діючи умисно підійшов до дверей водія автомобіля марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , де в цей час за кермом знаходився його власник ОСОБА_11 , який відчинив двері автомобіля та поцікавився, чому раніше йому незнайомий ОСОБА_8 знаходиться поблизу його автомобіля. В цей час ОСОБА_8 дістав бойовий пістолет марки «ПМ» серії НОМЕР_2 та направив його в салон автомобіля, де знаходився ОСОБА_11 , вимагаючи від останнього пересісти на пасажирське сидіння в салоні автомобіля. В свою чергу ОСОБА_11 , приймаючи погрозу від ОСОБА_8 як реальну, злякавшись за своє життя та здоров`я, пересів на пасажирське сидіння в салоні автомобіля марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, погрожуючи ОСОБА_11 бойовим пістолетом марки «ПМ» серії ГР №462, незаконно заволодів автомобілем марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить останньому. Після незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись майном ОСОБА_11 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальний збиток на суму 53 328 гривень 03 копійки.
Крім того, 15 грудня 2015 року в період часу з 14 години 30 хвилин до 15 години 40 хвилин співробітниками поліції Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області на території Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області поблизу повороту на туристичну базу «Самара», на ділянці автодороги М-18, було проведено огляд автомобіля марки «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , в ході якого встановлено та вилучено бойовий пістолет марки «Макарова», яким ОСОБА_8 погрожував потерпілому ОСОБА_11 , який є бойовою нарізною самозарядною вогнепальною зброєю пістолетом «ПМ» серії НОМЕР_2 на запобіжнику № 61, 1960 року випуску, калібру 9 мм. (ПМ) виробництва СРСР, який ОСОБА_8 незаконно придбав, носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить переглянути вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року, оскільки вважає, що він є незаконним та необґрунтованим. В судовому засіданні уточнив свої вимоги та просив пом`якшити призначене йому покарання.
Потерпілий ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_12 в засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили. З урахуванням думки учасників провадження про можливість розгляду справи за їх відсутністю, колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності потерпілого та його представника відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляції обвинуваченого.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Як вбачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно вимог ст. ст.50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та рецидив злочинів в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, щодо злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 263 КК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання за відсутності підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкцій за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, саме з реальним його відбуттям за кожен із вчинених злочинів, а за ч. 3 ст. 289 КК України також з конфіскацією майна.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів, дані по особу ОСОБА_8 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим апеляційні доводи обвинуваченого про наявність підстав для пом`якшення йому покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом оцінено всі докази по справі у їх сукупності та у вироку обґрунтовано зазначено всі мотиви прийнятого ним рішення.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни вироку суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України - залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення з 07 березня 2019 року по 19 квітня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

____________ _______________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4