Кримінальне провадження № 1-кп/760/417/18
Справа 760/2314/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження за № 0012478 від 26.10.2016 року та № 0011709 від 10 жовтня 2017 року

по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого двох малолітніх дітей (зі слів), із середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, а саме: 1) вироком Подільського районного суду м. Києва від 29.10.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 2) вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23.12.2013 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі, вчинив повторно умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

25.10.2016 приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_6 , проходячи повз автомобіль марки RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований у дворі будинку № 6 по вул. Волгоградській у м. Києві, помітив в салоні автомобіля чуже майно, яке вирішив таємно викрасти.

Після чого, ОСОБА_6 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, дістав з кишені своєї куртки ліхтар, яким розбив скло дверцят багажного відділення автомобіля марки RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 , звідки діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів та метою власного збагачення, бажаючи незаконно збагатись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: автомагнітолу марки «Ріоnееr» модель DEH-3300UB, вартістю 900 гривень, флеш-накопичувач марки «Тranscend об`ємом 4 Гб, вартістю 35 гривень, автомобільну лампу (ліхтар) на 8 Ватт, вартістю 40 гривень, автомобільний компресор (насос) марки «Vitol» у чохлі чорного кольору, вартістю 300 гривень, пристрій для вимірювання тиску у шинах (манометр) марки «LBS», вартістю 50 гривень, домкрат, вартістю 120 гривень, балонний ключ, вартістю 20 гривень, ремінь гідропідсилювача, вартістю 280 гривень, автомобільні запобіжники у кількості 8 штук, загальною вартістю 12 гривень, ліхтар на голову, вартістю 50 гривень, дипломат з інструментом (автомобільні та сантехнічні ключі), що матеріальної цінності для потерпілого не представляють, пакет з цукерками «Барбарис», що матеріальної цінності для потерпілого не представляє та набір воблерів (риболовні), що матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Таємно викравши вищевказане чуже майно, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 807 гривень.

Потерпілий заявив цивільний позов на суму 1500,00 грн. матеріальних збитків та на 100000 грн. моральної шкоди.

Крім того, ОСОБА_6 10.10.2017 приблизно о 02:30 годині, проходячи повз автомобіль марки DODGO NITRO державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та який був припаркований у дворі будинку № 7-Б по вул. Кудряшова у м. Києві, помітив в салоні автомобіля чуже майно, яке вирішив повторно, таємно викрасти.

Після чого, ОСОБА_6 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, дістав з кишені своєї куртки викрутку, яку заздалегідь взяв з цією метою, та якою розбив скло задніх лівих дверцята автомобіля марки DODGO NITRO державний номерний знак НОМЕР_2 . В подальшому розбивши скло автомобільної дверці, проник до його салону, а саме сівши на заднє сидіння, почав діставати із багажного відділення автомобіля наступні речі: обладнання для фотографування «Софтбокс» кріплення стійки вартістю 6000 гривень; рюкзак із спортивним одягом та взуттям вартістю 5000 гривень; сумка з буксировочним тросом та вогнегасником вартістю 1500 гривень. Діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів та метою власного збагачення, бажаючи незаконно збагатись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , на загальну суму 12500 гривень, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий в салоні автомобіля.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що дійсно обставини зазначені в обвинувальному акті вказані вірно.

Так, він дійсно підтвердив, що розбив заднє вікно в автомобілі RENAULT KANGOO, який був припаркований у дворі будинку № 6 по вул. Волгоградській у м. Києві та викрав вказані в обвинувальному акті речі, з якими згодом був затриманий потерпілим.

Крім того, зазначив, що 10.10.2017 проходячи повз автомобіль марки DODGO NITRO, який був припаркований у дворі будинку № 7-Б по вул. Кудряшова у м. Києві, помітив в салоні автомобіля чуже майно, яке вирішив повторно, таємно викрасти. Відкрив салон, потрапивши в нього, але вкрасти нічого не встиг, оскільки був затриманий на місці.

Цивільний позов ОСОБА_5 визнав частково. Вказав, що повністю визнає суму матеріальних збитків, але вважаю занадто високою суму моральної шкоди.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, доведеною.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились в закінченому замаху на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше двічі судимого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Разом з тим, визначаючи міру покарання, суд також враховує ознаку, що характеризує обвинуваченого, а саме: будучи раніше судимим: 1) вироком Подільського районного суду м. Києва від 29.10.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 2) вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23.12.2013 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі ОСОБА_6 правильних висновків для себе не зробив та знов вчинив злочин та замах на злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи позицію обвинуваченого суд вважає можливим задовольнити цивільний позов повністю в частині відшкодування матеріального збитку, але вважає занадто великим розмір відшкодування моральної шкоди, що заявлений потерпілим.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді трьох років позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного цим вироком з розрахунку день за день, починаючи з 10 жовтня 2017 року і до 29 січня 2018 р. включно.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1500,00 грн. завданого матеріального збитку та 3000,00 грн. моральної шкоди.

Речові докази, що належать потерпілим залишити у їх власності.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1165,97 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1