Справа № 738/1369/14-к
№ провадження 1-в/738/1/2019
УХВАЛА

іменем України

07 березня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року до Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку звернувся ОСОБА_4 . Своє клопотання мотивував тим, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року його було засуджено за ч. 1 ст. 2032 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 гривень 00 копійок з конфіскацією грального обладнання. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2015 року йому було надано розстрочку виплати сум штрафу починаючи з листопада 2015 року по листопад 2016 року. Враховуючи, що з дня набрання вироком законної сили минуло більше двох років просить звільнити його від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у самому клопотанні. При цьому пояснив, що він був дійсно засуджений до покарання у вигляді штрафу. По мірі фінансових можливостей він сплачував даний штраф. Від виконання вироку він не ухилявся. На всі виклики до виконавчої служби, а згодом до органу пробації він з`являвся.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити. Вказав, що вирок суду відносно ОСОБА_4 не було виконано, а тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання призначеного вироком суду. Вирок суду не був виконаний не з вини засудженого ОСОБА_4 , останній не ухилявся від його виконання, але не міг сплачувати штраф з причин відсутності у нього доходу.
Прокурор у судовому засіданні в задоволенні клопотання просив відмовити у зв`язку з його безпідставністю. Зазначив, що покарання призначене вироком суду не виконувалося, оскільки ОСОБА_4 навмисно не сплачував штраф призначений вироком суду, а також не виконував ухвалу якою цей штраф було розстрочено. Вказав, що строк виконання вироку щодо ОСОБА_4 не сплив, оскільки він ухилявся від відбування покарання, що виразилося у несплаті штрафу.
Представник Менського районного сектору з питань пробації ОСОБА_6 , який був заслуханий в судовому засіданні в якості свідка, зазначив, що ОСОБА_4 перебував на обліку сектору з березня 2017 року. З того часу засудженим в добровільному порядку було сплачено близько 3 500 гривень штрафу. Він особисто звертався до суду з поданнями, як про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі так і про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Щодо ухилення від відбування покарання ОСОБА_4 , то може підтвердити лише те, що на всі виклики до органу пробації останній з`являвся. Вирок не виконувався в зв`язку з відсутністю доходу в останнього.

Заслухавши думки учасників розгляду справи, дослідивши наявні в справі докази та особову справу на засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 гривень 00 копійок з конфіскацією грального обладнання.
Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2014 року вказаний вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2015 року, засудженому ОСОБА_4 , надано розстрочку виплати суми штрафу в розмірі 170 000 гривень 00 копійок, призначеного вироком Менського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року, із щомісячною виплатою 14 166 гривень 67 копійок до 20 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2015 року по листопад 2016 року.
Враховуючи, що засудженому ОСОБА_4 надавалася розстрочка виплати суми штрафу до 20 листопада 2016 року то суд приходить до висновку, що строк давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 необхідно обраховувати з 21 листопада 2016 року.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувального вироку його не було виконано на протязі двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Тобто, на момент розгляду даного клопотання, враховуючи, що ОСОБА_4 було засуджено до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, сплину дворічний строк виконання обвинувального вироку суду.
Щодо твердження прокурора що обвинувачений ухилявся від виконання даного вироку суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 24 грудня 2015 року по справі №5-324кс15 зазначено, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом судом. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Як вбачається з Довідки про судимість згідно Всеукраїнської бази «Рубін» № 26-11022019/74011 ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності лише одного разу, а саме за злочин перебачений ч. 1 ст. 2032 КК України, за який його було й засуджено.
Враховуючи вищевикладене та відсутність доказів притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України, а саме за ухилення засудженого від сплати штрафу суд не вбачає підстав для зупинення перебігу давності відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України.
Окрім викладеного, відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Проте, враховуючи інформацію наявну в Довідці з Всеукраїнської бази «Рабін», а саме те що засудженим ОСОБА_4 не було вчинено іншого злочину, окрім того, за який його було засуджено 10 жовтня 2014 року, суд не вбачає підстав для застосування ч. 4 ст. 80 КК України.
З огляду на вищевикладене, а саме те, що на момент розгляду справи сплинули строки виконання обвинувального вироку суду, визначені в ч. 1 ст. 80 КК України, та відсутність підстав застосування норм ч. 3 та ч. 4 ст. 80 КК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року за ч. 1 ст. 2032 КК України звільнити від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1