Справа № 140/1469/16-к
Провадження №11-кп/801/477/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах засудженої ОСОБА_8 , на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 22.01.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,

в с т а н о в и в:

Вироком Немирівського районного суд Вінницької області від 20.07.2016 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
20.12.2018 представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання є завчасним та задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_8 не виконує належним чином покладені на неї судом обов`язки, обвинувачується у скоєнні нового злочину в період іспитового строку, її поведінка свідчить, що вона для себе не зробила належних висновків та не довела свого виправлення під час випробувального терміну.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду першої інстанції про неможливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням є безпідставними, оскільки вони порушують норми діючого законодавства. Апелянт зазначає, що іспитовий строк закінчився і на теперішній час жодних обвинувальних вироків щодо ОСОБА_8 не постановлено, судом першої інстанції не встановлено обставини, які свідчать про невиконання нею обов`язків, покладених вироком суду. На переконання апелянта судом першої інстанції порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки вирок, що набрав законної сили щодо ОСОБА_8 відсутній і суд не мав права посилатися як на підставу для відмови у задоволенні подання на наявність кримінального провадження
Заслухавши доповідь судді по справі, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що суд першої інстанції прийняв рішення із дотриманням вимог закону, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Тобто підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч. 1 ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Обставини, на які посилається захисник у своєму клопотанні та апеляційній скарзі про те, що протягом визначеного іспитового строку засуджена виконала покладені на неї обов`язки і тому після закінчення іспитового строку суд має звільнити її від відбування призначеного покарання, не узгоджується із згаданими вимогами кримінального закону, а також з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Як вбачається з матеріалів провадження, 23.05.2018 начальник Немирівського районного відділу з питань пробації майора вн. служби ОСОБА_9 звертався в Немирівський районний суд про звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

12.06.2018 ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні подання начальника Немирівського районного відділу з питань пробації майора вн. служби ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від покарання призначеного вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 20.07.2016, оскільки 04.03.2017 ОСОБА_8 вчинила новий злочин у період іспитового строку і обвинувальний акт по кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000111 від 04.03.2017 року стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, направлено до Немирівського районного суду Вінницької області.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення засудженої ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Немирівського районного суд Вінницької області від 20.07.2016 до вирішення по суті нового кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України.
Щодо доводів апеляційної скарги з приводу порушення судом першої інстанції принципу презумпції невинуватості, то з ними колегія суддів не погоджується з огляду на те, що відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції жодним чином не висловлювався про наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, доведення її вини.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає ухвалу законною і обґрунтованою, та не вбачає істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 22.01.2019, якою відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від призначеного судом покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: