Справа № 471/961/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000333 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 жовтня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комрат, Молдова, без громадянства. не працюючого, не працюючого, освіта не повна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 15 жовтня 2018 року близько 09-00 години, ОСОБА_4 вирішив пройтись по с. Крива Пустош, Братського району, Миколаївської області, щоб знайти підробіток, оскільки в нього не було коштів. Через деякий час ОСОБА_4 згадав, що на території земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка належить ОСОБА_5 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , росте кукурудза. Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Того ж дня ОСОБА_4 взяв з дому 4 поліетиленових мішки та мотузку і у вечірній час. скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно, з метою збагачення, при цьому усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи його наслідки, наламав та викрав чотири мішки качанів кукурудзи, що належить ОСОБА_5 вагою 93.8 кг вартістю 3,77 грн. за 1 кг на загальну суму 353 грн. 62 коп. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Так, допитаний в судовому засіданні у порядку ст. 351 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав суду, що дійсно у вечері 15 жовтня 2018 року, не маючи коштів на продукти харчування, та не маючи роботи, вирішив таємно викрасти із земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 , кукурудзу. Тому дійсно, взявши із собою 4 поліетиленових мішки та мотузку, наламав та викрав із вказаної земельної ділянки чотири мішки качанів кукурудзи вагою 93.8 кг на загальну суму 353 грн. 62 коп. Маючи на меті незаконне збагачення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав кукурудзу за 200 грн. незнайомим особам. У вчиненому розкаявся, готовий нести покарання за вчинений ним злочин.

Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просив призначити на розсуд суду, збитки йому відшкодовано (а.с. 22).

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- довідку філії "Вознесенська" ТОВ СП "Нібулон" № 01.6-25/95 від 29 жовтня 2018 року вартість 1 кг кукурудзи станом на 15 жовтня 2018 року складала 4,96 грн. Питома вага кукурудзи в качанах складає від 3. 77 грн.;

- довідку Кривопустоської сільської ради Братського району Миколаївської області від 24 жовтня 2018 року № 388 відповідно до якої ОСОБА_6 орендує земельну ділянку, розташовану за адресою: Шкільна, в с. Крива Пустош, Братського району, Миколаївської області.

- копію паспорта ОСОБА_5 , з якого видно, що ОСОБА_6 є його дружиною.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги, як визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; добру характеристику з місця проживання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, досудову доповідь відносно обвинуваченого, складену та долучену до матеріалів кримінального провадження інспектором Братського сектору філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області те, що потерпілий не має до обвинуваченого ніяких претензій матеріального та морального характеру, можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Як наслідок, визначене судом покарання у виді громадських робіт, на переконання суду, з огляду на відсутність передумов для застосування ст. 69, 75 КК України, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

А тому визначене судом покарання, його вид і розмір, за умови конкуренції інтересів суспільства та особи, яка піддається кримінальному переслідуванню, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При цьому характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості, не дають змогу прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речових доказів не має.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1