Провадження №1-кп/523/518/19
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.03.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого та його захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду об`єднані кримінальні провадження №0002209 від 11 травня 2018 року, №0000051 від 04 січня 2019 року із звинувачення

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зугдіді Республіки Грузії, громадянина Республіки Грузії, з середньою освітою, не одруженого, офіційного не працевлаштованого, засудженого:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2003 року за ст.15, ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2006 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.70 цього ж кодексу до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців, звільненого на підставі ст.ст.75,76 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців;

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19 травня 2009 року за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 17 квітня 2018 року у зв`язку із завершенням строку відбуття покарання,

не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ст.395 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно п.«б» ст.ст.3,6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2018 року відносно ОСОБА_14 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 18 місяців, з обмеженнями, зокрема, на заборону виходу з житла в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та необхідності здійснення реєстрації в територіальному відділі поліції один раз на місяць. При цьому ОСОБА_14 було роз`яснено сутність вищезазначених обмежень, наслідки їх не виконання та попереджено про необхідність прибути на облік до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не пізніше 19 квітня 2018 року для постановки на облік.

Маючи прямий умисел на порушення правил адміністративного нагляду, з метою ухилення від нього, ОСОБА_14 повідомив в якості домашньої адреси: АДРЕСА_2 , до якої в подальшому без поважних причин проживати не прибув та відділу поліції про вищезазначене не повідомив, чим порушив обов`язки адміністративного нагляду.

Окрім того, ОСОБА_14 , діючи повторно, із корисливих мотивів та умислом на таємне заволодіння чужим майном, перебуваючи близько 20 години 20 хвилин 08 червня 2018 року за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольськолго,70Б, визначивши в якості предмета злочину речі раніше незнайомого йому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до припаркованого останнім автомобіля марки «Chevrolet Evanda», н/з НОМЕР_1 , після чого, впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, відчинив дверцята та викрав із салону барсетку чорного кольору, вартістю 500 грн, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 5500 грн, технічний паспорт на вищезазначений транспортний засіб, мобільний телефон марки «Iphone 5S», вартістю 6000 грн, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4», вартістю 8000 грн, а всього майно загальною вартістю 20000 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Також ОСОБА_14 , діючи із корисливих мотивів та умислом на заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я раніше незнайомої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 10 години 00 хвилин 04 січня 2019 року зайшов до приміщення торгівельного павільйону, розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,76, підійшов до останньої особи та, погрожуючи застосуванням продемонстрованого їй наявного при ньому ножа, відібрав у ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Xiaomi», imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , вартістю 4000 грн, під`єднаний до сім-карти № НОМЕР_4 , яким розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні корисливих діянь та частково у порушенні адміністративного нагляду та в суді показав, що при звільненні з останнього місця відбування покарання до нього вперше було застосовано адміністративний нагляд, адресою перебування в якому дійсно було вказано: АДРЕСА_2 , тобто колишня адреса його проживання до ув`язнення. Разом з тим, він не очікував, що порушення прибуття для подальшого проживання за цією адресою та наступне не повідомлення про це органу поліції будуть мати для нього серйозні наслідки, у зв`язку із чим продовжив проживати за іншою адресою.

Стосовно вчинення корисливих діянь ОСОБА_14 пояснив відсутністю в нього джерел матеріального існування та оплати орендованого житла, у зв`язку із чим, він вирішив та здійснив спочатку крадіжку барсетки, з грошима, із салону припаркованого автомобіля, а ще через деякий час - зайшов до торгівельного павільйону, де погрожуючи застосуванням ножа, відібрав у продавця мобільний телефон. Про вчинене в даний час жалкує.

Винуватість ОСОБА_14 у вчинених діяннях підтверджується сукупністю наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_16 в суді показав, що влітку минулого року керований ним автомобіль по пр-ту Добровольського в м. Одесі несподівано зупинив обвинувачений та звернув його увагу на пошкоджене колесо. Після заміни колеса потерпілий виявив пропажу із салону барсетки, з поміщеними до неї грошима в сумі 5500 грн, технічним паспортом на автомобіль та мобільними телефонами марок «Iphone 5S», «Xiaomi Redmi 4». Переглядом запису відеореєстратора він виявив, як від автомобіля відбігав обвинувачений.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 червня 2018 року потерпілий ОСОБА_10 за загальними рисами обличчя впізнав в ОСОБА_14 особу, яка зупинила автомобіль та перебувала поруч.

23 червня 2018 року письмовим клопотанням ОСОБА_16 долучив слідчому диск із відеозаписом із встановленого на його автомобілі реєстратора, а також документи з придбання викрадених у нього мобільних телефонів.

Безпосереднім відтворенням даного запису встановлено, що саме обвинувачений підходить до автомобіля потерпілого, а ще через декілька секунд збігає з місця події.

Постановою слідчого від 23 червня 2018 року виданий потерпілим диск долучено до провадження в якості речового доказу.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді показала, що в ранковий час одного із днів на початку січня цього року в її торгівельний павільйон на житловому масиві Котовського зайшов обвинувачений та почав пропонувати придбати якісь засоби гігієни. Після відмови та її прохання залишити приміщення павільйону він несподівано дістав із кишені одягу ніж, підніс його лезо до боку її тулубу та поставив вимогу віддати кошти, після чого лише вихопив із її рук мобільний телефон та зник. Нападника згодом затримали перехожі, які також повернули їй вилучений обвинуваченим телефон.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 січня 2019 року потерпіла ОСОБА_11 за загальними рисами обличчя впізнала в ОСОБА_14 особу, яка вчинила на неї розбійний напад.

Відповідно до протоколу огляду місця події в період з 12 години 25 хвилин до 12 години 35 хвилин 04 січня 2019 року слідчим в присутності понятих із земельної ділянки, розташованої біля буд. АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено розкладний металевий ніж.

04 січня 2019 року письмовою заявою ОСОБА_11 видала слідчому належний їй мобільний телефон марки «Xiaomi», під`єднаний до сім-карти № НОМЕР_4 .

В цей же день постановою слідчого вилучені та видані речі долучено до кримінального провадження в якості речових доказів, а телефон передано потерпілій на відповідальне зберігання.

Безпосереднім оглядом в суді ножу встановлено його індивідуальні ознаки: металевий виріб світло сірого кольору, довжиною 20 см, має дві пластикові накладки коричневого кольору, довжина леза 9 см. Присутній в судовому засіданні обвинувачений погодився, що ймовірно цей ніж було у нього вилучено при затриманні.

Як вбачається із змісту ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2018 року відносно ОСОБА_14 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 18 місяців, з обмеженнями, зокрема, на заборону виходу з житла в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та необхідності здійснення реєстрації в територіальному відділі поліції один раз на місяць.

Згідно довідки про звільнення від 17 квітня 2018 року ОСОБА_14 , при звільненні з ДУ «Одеська виправна колонія (№14)», під особистий підпис зазначив про обізнаність із встановленим щодо нього адміністративним наглядом, наступне вибуття для проживання за адресою: АДРЕСА_2 та необхідність постановки на облік до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не пізніше 19 квітня 2018 року.

Як вбачається з рапорту ДОП СП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 від 10 травня 2018 року під час перевірки вищезазначеної адреси було встановлено, що ОСОБА_14 проживати не прибув. Проведеними заходами встановити місце його фактичного перебування не виявилося можливим.

Надаючи аналіз даним доказам слід дійти наступних висновків. Доведеність вини обвинуваченого у вмінених тому діяннях корисливої спрямованості (крадіжці та грабежі) обґрунтовується як визнавальними показаннями самого обвинуваченого, так і зібраною сукупністю інших обвинувальних доказів, які в повній мірі узгоджуються між собою та не оспорюються стороною захисту.

При цьому потерпілі, в кожному випадку окремо, категорично та впевнено показали, що добре розгледіли злочинця, в особі якого, як під час досудового розслідування, так і в залі суду, впізнають обвинуваченого.

При доведенні обставин порушення обвинуваченим правил встановленого щодо нього адміністративного нагляду суд виходить із того, що адреса подальшого місця проживання ОСОБА_14 , згідно його ж показань в суді, була тому добре відома, оскільки він фактично проживав за нею до останнього ув`язнення. Про необхідність прибуття до цього житла він був ознайомлений під особистий підпис, а в разі неможливості проживати повинен був негайно повідомити про це орган поліції, чого фактично не зробив. Всупереч можливого добросовісного ставлення до застосованих до нього вимог адміністративного нагляду ОСОБА_14 взагалі не повідомив про фактичну зміну місця проживання, чим фактично ухилився від нагляду.

Таким чином слід визнати, що ця частина невизнавальних показань обвинуваченого є лише його формою захисту проти висунутого обвинувачення та спрямована виключно на уникнення відповідальності за вчинене.

На підставі сукупності вищезазначених доказів та висновків суд визнає доведеним, що ОСОБА_14 вчинив наступні діяння.
Згідно п.«б» ст.ст.3,6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2018 року відносно ОСОБА_14 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 18 місяців, з обмеженнями, зокрема, на заборону виходу з житла в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та необхідності здійснення реєстрації в територіальному відділі поліції один раз на місяць. При цьому ОСОБА_14 було роз`яснено сутність вищезазначених обмежень, наслідки їх не виконання та попереджено про необхідність прибути на облік до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області не пізніше 19 квітня 2018 року для постановки на облік.

Маючи прямий умисел на порушення правил адміністративного нагляду, з метою ухилення від нього, ОСОБА_14 повідомив в якості домашньої адреси: АДРЕСА_2 , до якої в подальшому без поважних причин проживати не прибув та відділу поліції про вищезазначене не повідомив, чим порушив обов`язки адміністративного нагляду.

Зазначене діяння ОСОБА_14 суд кваліфікує за ст.395 КК України як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Окрім того, ОСОБА_14 , діючи повторно, із корисливих мотивів та умислом на таємне заволодіння чужим майном, перебуваючи близько 20 години 20 хвилин 08 червня 2018 року за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольськолго,70Б, визначивши в якості предмета злочину речі раніше незнайомого йому ОСОБА_15 , підійшов до припаркованого останнім автомобіля марки «Chevrolet Evanda», н/з НОМЕР_1 , після чого, впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, відчинив дверцята та викрав із салону барсетку чорного кольору, вартістю 500 грн, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 5500 грн, технічний паспорт на вищезазначений транспортний засіб, мобільний телефон марки «Iphone 5S», вартістю 6000 грн, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4», вартістю 8000 грн, а всього майно загальною вартістю 20000 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Зазначене діяння ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Також ОСОБА_14 , діючи із корисливих мотивів та умислом на заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я раніше незнайомої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 10 години 00 хвилин 04 січня 2019 року зайшов до приміщення торгівельного павільйону, розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського,76, підійшов до останньої особи та, погрожуючи застосуванням продемонстрованого їй наявного при ньому ножа, відібрав у ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Xiaomi», imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , вартістю 4000 грн, під`єднаний до сім-карти № НОМЕР_4 , яким розпорядився на власний розсуд.

Зазначене діяння ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій).

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 до обвинуваченого про стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 20000 грн та моральної шкоди в розмірі 10000 грн, який ОСОБА_14 визнав частково.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпілий зазначив про вартість викраденого у нього майна та грошей, розмір яких фактично підтверджено дослідженими в суді квитанціями на засоби мобільного зв`язку та показаннями потерпілого, у зв`язку із чим, слід визнати повну доведеність цієї частини позовних вимог.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпілий в позовній заяві та усно в суді пояснив, що виявлений факт крадіжки речей та документів на автомобіль призвели до душевних страждань, порушило умови його повсякденного життя, змінило соціальну поведінку та подальші особисті плани.

З урахуванням доведеності в суді вини ОСОБА_14 в крадіжці належного йому майна слід визнати, що це безумовно потягло для ОСОБА_10 позбавлення певних елементів благополуччя, психологічних страждань і негативних змін в його подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого, обставини, при яких була спричинена шкода, ступінь вини обвинуваченого, який до теперішнього часу жодним чином не вжив жодного заходу до відшкодування спричиненої шкоди, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим також в повному обсязі задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_10 моральної шкоди. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями.

При призначенні ОСОБА_14 покарання суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували призначене тому покарання.

Суд також враховує дані про наявність у обвинуваченого непогашеної судимості за вчинення злочинів корисливої спрямованості, вчинення даних діянь після спливу незначного часу після звільнень з міць ув`язнення, відсутність підстав для тривалого його перебування як іноземця на території України, відсутність реєстрації та працевлаштування, а також негативну характеристику за місцем відбування покарання.

З урахуванням викладеного, часткового невизнання ОСОБА_14 вини в порушенні умов адміністративного нагляду, а також невідшкодування заподіяної потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди, суд вважає, що зазначені обставини не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.75 і 76 КК України та обумовлює необхідність його подальшої ізоляції від суспільства.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказі слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ст.395 КК України, на підставі яких призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.1 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- за ст.395 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_14 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_14 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даних кримінальних провадженнях в періоди з 27 липня 2018 року до 24 вересня 2018 року, а також з 04 січня 2019 року до дня набрання вироком законної сили у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з 27 липня 2018 року, з виключенням періоду з 25 вересня 2018 року до 03 січня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_14 залишити попередній тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди 20000 (двадцять тисяч) грн, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.

Після набрання вироком законної сили долучені в якості речових доказів: диск із відеозаписом зберігати в матеріалах судового провадження; ніж конфіскувати; мобільний телефон марки «Xiaomi» - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_11 .

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_14 в той же строк, з моменту вручення копії вироку в перекладі на російську мову.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1