Житомирський апеляційний суд
Справа №282/186/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу, -

в с т а н о в и л а:

Заступник начальника-начальник СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУІ Житомирській ОСОБА_12 , звернувся до суду із клопотанням у якому зазначає, що у провадженні СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №0000039 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 12 год. 20 хв. 05.02.2019 ОСОБА_7 знаходився за кермом власного автомобіля марки «Ауді», моделі «А6», кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який припаркував на перехресті і Добровольського та Івана Франка в с. Старий Любар Любарського району Житомирської об порушенням вимог п. 15.9 «Ґ» (зупинка забороняється на перехрестях) правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 К порушення правил зупинки, стоянки.

В цей час інспектор СРПП №2 ОСОБА_13 , перебуваючи в складі групи швидкого реагування Любарського відділення поліції, одягнений у формений ході виконання своїх службових обов`язків, зокрема здійснював забезпечення дорожнього руху та публічної безпеки згідно плану завдання від 05.02.2019 затвердженого начальником Любарського відділення поліції, виявив зазначений автомобіль, який припаркований із порушенням вимог п.15.9 «Ґ» правил дорожнього руху України. З метою припинення правопорушення та проведення профілактичної бесіди з ОСОБА_14 , працівник поліції ОСОБА_13 підійшов до зазначеного автомобіля та зупинився біля лівої передньої водія, де на водійському місці знаходився ОСОБА_15 , представився водієві та зробив зауваження щодо порушення ПДР. Почувши зауваження від працівника правоохоронного органу - інспектору сектору реагування патрульної поліції Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ Житомирській області у ОСОБА_16 виник злочинний умисел на опір представникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків по громадського порядку, погрозу насильством та умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням НИМ службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_15 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що ОСОБА_13 в даний час виконує свої службові обов`язки охорони публічного порядку, у зв`язку з виконанням ОСОБА_13 своїх службових обов`язків висловив в його адресу погрозу заподіяння тілесних ушкоджень.

Відразу ж після цього в указаному місці та час, ОСОБА_15 усвідомлюючи, що ОСОБА_13 є працівником правоохоронного органу, виконує свої службові обов`язки з охорони громадського порядку, з метою протидії ОСОБА_13 у здійсненні ним покладених на і службових обов`язків з охорони громадського порядку та спричинення йому тілесних ушкодження у зв`язку з виконанням потерпілим своїх службових обов`язків, діючи умисно, різко повернув кермо автомобіля вліво, тобто в сторону ОСОБА_13 , тримаючи при цьому в полі потерпілого та маючи можливість руху пряму без здійснення повороту і різко рушив з місця в сторону потерпілого внаслідок чого відштовхнув задніми лівими дверима автомобіля працівника поліції ОСОБА_13 в бік та здійснив наїзд заднім лівим колесом на праву ногу останньої результаті чого спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження.

На підставі отриманих доказів 06.02.2019 року відповідно до ст.ст.42, 276, 277 та 278 КПК України, ОСОБА_17 повідомлено про підозру в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та в опорі працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням і працівником службових обов`язків по охороні громадського порядку, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України.

Ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року клопотання заступника начальника-начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 , погодженого прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді застави.

Визначено заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, яка може бути внесена як сам підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), протягом п`яти д з дня застосування запобіжного заходу у виді застави, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ / 22030200; код отримувача (Код ЄДРПОУ): 37993783; б отримувача: Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030200.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-Прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування - СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та до суду;

-Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозі слідчого, прокурора або суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-Утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальг провадженні;

-Здати на зберігання заступнику начальника-начальнику СВ Любарського Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанту поліції ОСОБА_12 , паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на ви України і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено в два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі ро; оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню пі оголошення.

Роз`яснено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до елі; прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету, України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів суді збору.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_18 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Посилається на те, що є необгрунтованою, оскільки слідчі суддя відповідно до п.2 ч.1 ст.411 КПК України не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Так, на даний час досудове слідство триває, істотні обставини вчинені кримінального правопорушення ще не встановлено. Крім того, ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, пов`язаний з підривом авторитету органу державної влади, знаючи про те, що відносно нього на розгляді Любарського районного суду перебуває обвинувальний акт за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України. Крім того він не одружений, що у свою чергу дає підстави вважати, що ОСОБА_15 переховуватиметься від органів досудової розслідування та суду, може перешкодити проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні у розумні строки шляхом неявки чи не своєчасної явки для проведення слідчих (розшукових) дій. Крім того, судом при винесенні рішення про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не взято до уваги покази с ОСОБА_19 , яка в своєму допиті вказала, що боїться сім`ю ОСОБА_16 , оскільки можуть надходити погрози з приводу надання нею показів у вказаному кримінальному провадженні, а також на неї можуть впливати іншим чином, свідчить про наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни показів у подальшому, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання цим ризикам, та ОСОБА_15 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного просять ухвалу слідчого судці скасувати в частині розміру застави та покладення на ОСОБА_7 обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду та постановити нову ухвалу якою визначити розмір застави в сумі 30000 грн та змінивши обов`язки, а саме скасувати заборону не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Посилаються на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що постановлена з грубим порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню. Вказують шо у зв`язку із не наведенням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у суду взагалі були відсутні підстави застосовувати до ОСОБА_7 будь-який запобіжний захід. Сторона захисту вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 цілком можливим було б застосувати запобіжний захід у виді застави в розмірі 30000, 00 грн. з покладенням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування - СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській обл., повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні. Обрання запобіжного заходу у виді застави в розмірі 38420, 00 грн. з покладенням обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ, та судовою практикою України, та є незаконним. Докази про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України є сумнівними, за своїм характером є припущеннями, а справа відносно нього сфабрикована. До клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про обґрунтованість застосування запобіжного заходу. Так у судовому засіданні були досліджені протоколи допитів свідків, в жодному з даних протоколів немає хоча б одного свідчення що ОСОБА_7 висловлював погрози в бік потерпілого. Враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді Любарського районного суду ОСОБА_1 від 14.02.2019 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 38420, 00 грн. з покладенням на нього обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. В даній ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та захисників, які підтримали їх апеляційну скаргу та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги захисників в інтересах підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисників в інтересах підозрюваного підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Частиною першою даної статті передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя. суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Слідчий суддя зазначених вимог закону під час розгляду клопотання слідчого в основному дотримався та застосував до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства, та підстав ля застосування такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, апеляційний суд не вбачає.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у учиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України.

Разом з тим розглядаючи клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею вірно встановлено, що такий запобіжний захід в даному випадку обрано бути не може, оскільки ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості проти авторитету державної влади, проте він раніше не судимий, за місце проживання характеризується позитивно, скарг та заяв від сусідів і родичів на нього не надходило, має зареєстроване місце проживання, зареєстрований як фізична особа-підприємець, що свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків тому, застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Доказів про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, останній може вчинити нові злочини чи ухилятися від органу досудового слідства або іншим чином перешкоджати досудовому слідству, прокурором та слідчим не надано, а також вони відсутні в матеріалах провадження.

З вказаним висновком також погоджується і колегія суддів, оскільки зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні як прокурором, так і слідчим та відповідають матеріалам кримінального провадження.

З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, не надав аналізу ризикам та те, що тільки такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків є безпідставними та не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Посилання прокурора на пояснення свідка ОСОБА_19 про те, що на неї чиниться тиск з боку родичів підозрюваного, не може бути в даному випадку безумовною підставою для застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки даних про те, що саме підозрюваний чинить зазначений вплив на свідка, в такому випадку немає

На переконання колегії апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму, враховуючи його матеріальний стан та здійснення підприємницької діяльності, забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Що стосується апеляційної скарги захисників в інтересах підозрюваного, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За п.1 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину середньої тяжкості, розмір застави визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя правильно прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, у якому ОСОБА_15 , підозрюється, його матеріальний стан та здійснення підприємницької діяльності, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з чим також погоджується і колегія суддів апеляційного суду

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисників в інтересах підозрюваного в частині зміни обов`язків покладених на підозрюваного, а саме скасування такого процесуального обов`язку, як заборони не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Як пояснив підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники під час апеляційного розгляду провадження, та підтверджується письмовою відповіддю слідчого, доданою до апеляційної скарги, слідчим двічі було відмовлено ОСОБА_7 у наданні дозволу на виїзд з місця проживання до м.Житомира, в якому проживає його захисник, для зустрічі з останнім та отримання правової допомоги. При цьому слідчим було в категоричній ф, що підозрюваний не позбавлений можливості зустрічатися зі своїми захисниками, що проживають та працюють в м.Житомирі та в м.Хмельницькому, за місцем його проживання.

Таке обмеження слідчого на думку колегії суддів свідчить про явне порушення права підозрюваного на захист, та є необґрунтованим з точки зору забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того, не було безумовних підстав для визначення такого обов`язку підозрюваного і у слідчого судді, тим більше, що таке зобов`язання суттєво обмежує підозрюваного у здійсненні ним підприємницької діяльності, та отримання ним належної правової допомоги тими адвокатами, яких він вважає за необхідне залучити для свого захисту, в тому числі і які проживають за межами його населеного пункту чи району. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає покладення на підозрюваного такого обов`язку, як отримання від слідчого дозволу на виїзд з місця проживання, є зайвим та безпідставним, та вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді в частині покладання на підозрбваного даного зобов`язання.

Інші доводи апеляційної скарги захисників в інтересах підозрюваного з приводу того, що докази вчинення ОСОБА_7 даних злочинів є сумнівними, а застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 38420 грн. є занадто суворим запобіжним заходом є безпідставними, та з огляду на обсяг їх апеляційних вимог, апеляційним судом не розглядаються та не задоволенню не підлягають.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаних вище злочинів та наявність ризиків, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково, у задоволенні апеляційної скарги прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року в частині зобов`язання підозрюваного ОСОБА_7 не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду, - скасувати.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: