Провадження № 1-кп/344/4/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, пенсіонера по інвалідності 3 групи, раніше не судимого, РНКОПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

28 серпня 2018 року близько 18год. 00хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що значно знижує реакцію і унеможливлює здатність належним чином реагувати на зміну дорожньої обстановки, керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався по вул. Юності зі сторони вул. Автоливмашівська в напрямку перехрестя із вул. Тисменицька в м. Івано-Франківськ. В цей час, попереду автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI» проїзною частиною, прямолінійно в попутному напрямку, керуючи велосипедом, рухався ОСОБА_7 . Під час руху водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалась, не обрав дозволеної та безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_7 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.10., щодо терміну «перешкода для руху» - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

п. 2.3. б), згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9.а), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В результаті порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої гомілки з закритим трьох кістковим переломом гомілково-ступневого суглобу із зміщенням, садна в ділянках лівої руки та лівої ноги, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 559 від 29.11.2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , порушивши вимоги пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, перемістив свій транспортний засіб із місця дорожньо-транспортної пригоди на територію автостанції, що розташована по вул. Юності в м. Івано-Франківськ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 28 серпня 2018 року біля 18год. 00хв. він, керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Юності зі сторони вул. Автоливмашівська в напрямку перехрестя із вул. Тисменицька в м. Івано-Франківськ, при цьому порушив Правила дорожнього руху України та вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, у потерпілого просив вибачення, моральну шкоду відшкодував добровільно, просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні 31.01.2019 року пояснив, що 28 серпня 2018 року близько 18год. їхав на велосипеді з с. Хриплин до Тисменицької траси, не доїжджаючи до магазину «Світанок» в дзеркалі побачив позаду себе автомобіль «Спринтер». Він хотів об`їхати припаркований автомобіль і в цей час автомобіль «Спринтер» вирівнявся з ним, він відчув удар, впав і до приїзду швидкої допомоги більше нічого не пам`ятає. Перед поїздкою він випив пиво. Моральну шкоду ОСОБА_5 йому відшкодував та вибачився, тому просив суд останнього суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу та дають можливість вирішити долю речових доказів та питання судових витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, його вік, стан здоров`я та його майновий стан, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, тимчасово не працює, розлучений, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілому.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб).

Отже, враховуючи вищенаведене, а також думку прокурора, потерпілого та сторони захисту, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, вирішити питання речових доказів та застосованих раніше заходів забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 2002 (дві тисячі дві) гривні процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 » (постанови слідчого від 28.08.2018 року та від 23.11.2018 року) вважати повернутим власнику ОСОБА_8 ; велосипед (постанова слідчого від 28.08.2018 року) повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Заходи забезпечення кримінального провадження арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29.08.2018 року на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 », скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1