Справа № 509/264/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь клопотання прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження № 0000220 від 13.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ

21 січня 2019 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся прокурор відділу військової прокуратури Південного регіону України, з якого вбачається, що слідчим слідчого відділу Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000220 від 13.07.2018 за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що в 1983 році ІНФОРМАЦІЯ_3 (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_5 ) видано Державний акт серії Б № 031730 (№ Р-83-3/1) на право постійного користування земельними ділянками площею 117 га з цільовим призначенням для будівництва об`єктів, до складу яких, зокрема, увійшла земельна ділянка, на якій розташоване військове містечко Дальник-15, площею 28,8 га, що знаходиться на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також відповідно до Державного акту на право постійного користування землею № Р-16-01 від 20.03.2000, виданого Херсонській квартирно-експлуатаційній частині району, ІНФОРМАЦІЯ_7 було надано для потреб оборони в постійне та безоплатне користування земельні ділянки загальною площею 63,9 гектара, до складу яких входить земельна ділянка, на якій розташоване військове містечко ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , площею 41,9 гектара.

На даний час під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у встановленні розміру збитків, спричиненого протиправними діями посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .
10.01.2019 за вих. № 05/1-124вих-19 у порядку ст. 93 КПК України на адресу ІНФОРМАЦІЯ_9 направлено лист щодо надання інформації про розмір про розмір коштів, що надійшли на рахунки ІНФОРМАЦІЯ_9 за період з 2009 року по теперішній час (з розбивкою по рокам) на підставі договору оренди земельної ділянки від 21.09.2009 (кадастровий номер :02:002:0015), укладеного між ІНФОРМАЦІЯ_10 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 », а також додаткових угод на цього договору.

Разом з цим відповідь на вказаний лист у встановлений строк не надано.

Наразі виникла об`єктивна необхідність здійснити тимчасовий доступ до документів, які знаходиться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ( НОМЕР_1 ), яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 а бо в його структурних підрозділах де б вони не знаходились.

Дослідивши матеріали клопотання суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 6,7 ч. 1 ст. 160 КПК України в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Судом встановлено, що в 1983 році ІНФОРМАЦІЯ_3 (правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_5 ) видано Державний акт серії Б № 031730 (№ Р-83-3/1) на право постійного користування земельними ділянками площею 117 га з цільовим призначенням для будівництва об`єктів, до складу яких, зокрема, увійшла земельна ділянка, на якій розташоване військове містечко ІНФОРМАЦІЯ_12 , площею 28,8 га, що знаходиться на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, однак прокурор у своєму клопотанні просив суд надати йому тимчасовий доступ до документів, за період часу з 21.09.2009 по 31.12.2018 роки, а отже з вказаного клопотання взагалі не вбачається мети застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до документів які знаходяться в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Окрім того, прокурор в супереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України, просив суд надати тимчасовий доступ до документів окрім іншого до структурних підрозділів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 », деб вони не знаходились, оскільки філія (структурний підрозділ) не має статусу юридичної особи у розумінні цієї норми законодавства, а тому надання тимчасового до речей і документів, які знаходяться у володінні такої філії або структурного підрозділу є неможливим.
Окрім того дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що прокурором не надано належних доказів того, що вказані відомості та документи як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та в подальшому можуть бути використані в якості доказів по кримінальному провадженню, окрім того, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_11 » в рамках кримінального провадження № 0000220 від 13.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1