ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1904/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0008474 від 28.09.2018 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2018 приблизно о 10 год. 40 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за своїм місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з власного мобільного телефону SIGMA mobile, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , зателефонував по спец лінії 102. Під час розмови з оператором спецлінії «102» у ОСОБА_4 виник умисел на неправдиве повідомлення про підготовку вибуху.
Керуючись злочинним умислом, ОСОБА_4 , знаючи про те, що відомості, які ним повідомляються, є неправдивими, повідомив оператору спецлінії « 102» завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху будівлі ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 3-Г.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 28.09.2018 приблизно о 10 год. 40 хв. з мотивів особистої неприязні до Московського патріархату, перебуваючи у себе вдома, зателефонував на лінію «102» та повідомив неправдиву інформацію про підготовку вибуху будівлі ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, 3-Г. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно з ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є учасником бойових дій.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку законних представників потерпілих, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням вимог, передбачених ст.ст.75,76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до положень ст. 124 КПК України.
Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу від прокурора не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченогоч.1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 5720 грн. /п`ять тисяч сімсот двадцять/ гривень на користь держави.

Речові докази:
-лазерний диск «DVD-R» - залишити в матеріалах справи;
-мобільний телефон SIGMA mobile, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 001000 повернути за належністю ОСОБА_4 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1