Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/485/19

Номер провадження: 1-кс/511/210/19

26.03.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню за №0000190 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 10.03.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, з середньою освітою 11 класів, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимого, (дані не підтвердженні),
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
25.03.2019 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000190 від 10.03.2019 року за ознаками кримінального злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , обвинувальний акт відносно якого 19.02.2019 року направлено за ч. 3 ст. 185 КК України до Роздільнянського районного суду Одеської області (кримінальне провадження №0000007 від 03.01.2019р.) на шлях виправлення не став і знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину за наступних обставин.
Так, 09.03.2019 року приблизно о 17 годині, більш точнішого часу скоєння кримінального правопорушення встановити на цей час не представилось можливим, ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи на законних підставах в будинку розташованому по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , помітив мобільний телефон «Lenovo A-560». Достовірно знаючи, що в будинку нікого не має та його дії ні ким не будуть помічені вирішив його викрасти.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_6 , переконавшись у відсутності господарки та сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву та з метою незаконного матеріального покращення свого становища, таємно викрав чуже майно - мобільний сенсорний телефон марки «Lenovo A-560» чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , вартістю 1000грн, який належить ОСОБА_7 . З місця події кримінального правопорушення з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми умисним протиправними діями ОСОБА_6 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 1000 гривень.
Крім того, з клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , обвинувальний акт відносно якого 19.02.2019 року направлено за ч. 3 ст. 185 КК України до Роздільнянського районного суду Одеської області, на шлях виправлення не став та повторно підозрюється у вчиненні корисливого злочину за наступних обставин.
Так, 09.03.2019 року в вечірній час, більш точнішого часу скоєння кримінального правопорушення на цей час встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи на законних підставах в гаражному приміщенні розташованому по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , помітив електропилу «Тайга». Достовірно знаючи, що в гаражному приміщенні нікого не має та його дії ніким не будуть помічені вирішив її викрасти.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_6 , переконавшись у відсутності господарки та сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву та з метою незаконного покращення свого матеріального становища, таємно викрав чуже майно - електропилу «Тайга» чорного кольору з рожевими вставками, вартістю 950грн., яка належить ОСОБА_7 . З місця події кримінального правопорушення з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
Таким чином, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтував тим, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, а тому є достатні підстави застосувати до підозрюваного саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування (в наявності має закордонний паспорт) з метою уникнення від покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілу.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він має місце проживання, працює на підприємстві «Будова» на будівництві в м. Одесі, потерпіла, являється його бабусею, якій він особисто повернув всі речі та на даний час між ними добрі стосунки, вони продовжують проживати разом за однією адресою та вказував, що він також має право на зазначені речі, оскільки вони разом їх придбали. Підтвердив, що відносно нього вже був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по іншому кримінальному провадженню, він жодного разу його умови не порушив, постійно з`являвся на виклики суду та слідчого, переховуватися не має наміру. Щодо закордонного паспорта, пояснив, що він про його наявність повідомив слідчого, але вона обмежилася зробленням його копії та повернула йому закордонний паспорт, питання про його вилучення ніким не вирішувалося. Також додав, що має багато захворювань, є ВІЧ інфікованим, має цироз печінки, ОСОБА_8 , хронічний гепатит, постійно потребує лікування, до сьогоднішнього дня 1 раз в 3 місяці проходе стаціонарне лікування в м. Одесі. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою..
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поясняючи вказане тим, що він має постійне місце реєстрації та переховуватись від органів досудового розслідування не збирається, майно дійсно взяв, оскільки проживає за зазначеною адресою, а потерпіла, являється його бабусею, клопотання слідчого вважає необґрунтованим, оскільки зазначені ризики нічим не підтвердженні. Даних про те, що підозрюваний має намір ухилятися від досудового розслідування не має, речові докази всі повернуті, підозрюваний має багато захворювань, які необхідно лікувати, тому просив обрати інший більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.03.2019 року до чергової частини Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_7 , мешканки с. Благодатне, Роздільнянського району про те, що невстановлена особа 09.03.2019 року о 18:30 годині вчинила крадіжку належного їй майна, а саме: мобільного телефону «Lenovo A-560» чорного кольору, чим завдала матеріального збитку на суму 1000,00 гривень.
Відомості по даному факту 10.03.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України.
14.03.2019 року до чергової частини Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_7 , мешканки с. Благодатне, Роздільнянського району про те, що невстановлена особа в період з 09.03.2019 року по 10.03.2019 року шляхом вільного доступу, таємно скоїла крадіжку належного їй майна, а саме: електропили червоно чорного кольору, яка знаходилась на території домоволодіння належного їй, чим завдала матеріального збитку на суму 2000,00 гривень.
Відомості по даному факту 14.03.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України.
22.03.2019 року постановою Роздільнянської місцевої прокуратури матеріали досудового розслідування № 0000190 від 10.03.2019 року та матеріали досудового розслідування №0000209 від 14.03.2019 року об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно №0000190.

22.03.2019 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікованому як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 відносно якого 19.02.2019 року до Роздільнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України (справа знаходиться на розгляді суду), належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив інший злочин..
Крім того, обґрунтована підозра, щодо ОСОБА_6 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: допиті потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявила факт крадіжки належного її онукові мобільного телефону марки «LenovoA-560», а також в гаражному приміщенні розташованому за вище вказаною адресою виявила факт крадіжки належної їй електропили марки «Тайга», допиті свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_6 приблизно 09.03.2019 року запропонував йому придбати у нього мобільний телефон марки «LenovoA-560» і електропилу «Тайга», протоколами огляду від 13.03.2019 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого було вилучено мобільний телефон марки «Lenovo A-560» та 15.03.2019 року проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , у ході проведення якого було вилучено електропилу «Тайга», належні ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.
На думку органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Зазначені слідчим обставини, що дають підстави слідчому судді для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є: - наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілого, чи свідків, знищити, або сховати будь які речі чи документи, які матимуть істотне значення та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку органу досудового розслідування застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 , міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту, не є недоцільним, оскільки зазначена особа підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, повторно, що свідчить про те, що особа може ухилятися відповідальності за вчинення ним злочину, та вчинити інший злочин, приховувати знаряддя злочину, що фактично може ускладнювати проведення досудового розслідування у розумні строки, які передбачені чинним КПК України.
Міра запобіжного заходу у вигляді застави, також не є дієвим заходом в даному випадку, оскільки вказаний підозрюваний постійного місця роботи не має, ніде не працює, постійного заробітку немає.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як на підставу задоволення вказаного клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим та прокурором вказується на наявність на розгляді Роздільнянського районного суду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та наявність вироку суду, але слідчим суддею зауважується, що до клопотання взагалі не додано жодного доказу на наявність будь-яких даних про судимість підозрюваного взагалі та наявність будь-якого іншого кримінального провадження (вимогу ІЦ, вироку, обвинувального акту тощо).
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що з клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за яким передбаченого покарання на строк від трьох до п`яти років позбавлення волі, раніше не судимий (належні докази відсутні), а отже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно нього не може бути обрано.
Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосовано окрім як: 1) якщо прокурором було доведено, що підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу.
В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначила той факт, що підозрюваний отримав закордонний паспорт, у зв`язку з чим необхідним є обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак слідчий суддя зазначає, що вказана обставина не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у вказаному кримінальному провадженні, а не виключає вирішення питання щодо необхідності вилучення вказаного документу за встановленою процедурою, тим паче, що слідча вже мала таку можливість, оскільки оригінал вказаного паспорту перебув у неї в наявності.
На думку слідчого судді, при наявності іншого кримінального провадження в суді, та встановлення, що підозрюваний після обрання будь-якого запобіжного заходу продовжує вчиняти злочини, вказане є підставою для звернення прокурора до суду з клопотанням про заміну запобіжного заходу в тому кримінальному провадженні в якому вказаний запобіжний захід вже обирався.
Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).
При вказаних обставинах, вважаю, що прокурором та слідчим доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя зазначає, що доказів того, що по вказаному кримінальному провадженню підозрюваний порушував будь-які обов`язки, не з`являвся на виклики без поважних причин або впливав на свідків чи потерпілого, суду не надано.
Наявність інших кримінальних проваджень в провадженні суду без сукупності інших об`єктивних обставин не може слугувати єдиною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що ні слідчим, ні прокурором під час розгляду клопотання не надано доказів, які були б достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним в клопотанні ризикам.
Так, ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання на території Роздільнянського району, працює не офіційно, проживає за вищезазначеною адресою з бабусею ОСОБА_7 (яка являється потерпілою) та братом, характеризується добре, являється ВІЧ інфікованим ІV ст, хворіє на цироз печінки, ОСОБА_8 , хронічним гепатитом( токсикоз аліментарного ґенезу), н/ ремісія, один раз в три місяці проходить лікування в АДРЕСА_3 , до теперішнього часу. Крім того, слідчий суддя враховує, що ні прокурором, ні слідчим наявність достатніх ризиків для призначення самого суворого запобіжного заходу не доведено, вказані ризики тільки перелічені без підтвердження відповідними доказами; відсутні відомості про наявність судимостей у підозрюваного, посилання слідчого на наявність у підозрюваного закордонного паспорту по якому він може залишити країну та уникнути кримінальної відповідальності, слідчим суддею не береться до уваги, оскільки, слідчим питання тимчасового вилучення зазначеного документу не ставилося взагалі, що дає підстави для можливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів достатні для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.
Таким чином, враховуючи все вищезазначене, приймаючи до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним в задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 відмовити, та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, що буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 181, 194, 369-372, 392 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеської області ОСОБА_4 погоджено із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 10 травня 2019 року (включно) та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. до 06.00 год. ранку.
Роз`яснити ОСОБА_6 що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням домашнього арешту відносно ОСОБА_6 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_6 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її проголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1