Справа № 459/2986/13-к
УХВАЛА
судового засідання
ВСТАНОВИВ:
Скаржник та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали, пояснили, що слідство по справі провдилося не в повному обсязі, не досліджувалися всі відомі обставини справи. Просять скаргу задовольнити.
Старший слідчий СВ Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 вважає скаргу необгрунтованою, просить відмовити в її задоволенні.
Заслухавши пояснення скаржника, його представника та слідчого, зясувавши обставини розглядуваного питання, вважаю, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з огляду на таке.
З таким рішенням слідчого погодитися не можна, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Кримінальне провадження, закрите оскаржуваною постановою, здійснювалося за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 120 КК України.
За змістом диспозиції зазначеної статті злочинами є: доведення особи до самогубства або замаху на самогубство, що є наслідком жорстокого з нею поводження, шантажу, примусу до протиправних дій або систематичного приниження її людської гідності (частина 1). Те саме діяння, вчинене щодо особи, яка перебувала в матеріальній або іншій залежності від винуватого, або щодо двох або більше осіб (частина 2). Діяння, передбачене частинами першою або другою цієї статті, якщо воно було вчинене щодо неповнолітнього.
Таким чином, у межах кримінального провадження на предмет наявності перевірці підлягали обставини, зокрема, щодо фактів жорстокого поводження зі сторони інших осіб із ОСОБА_5, здійснення шантажу відносно нього, примусу його до протиправних дій або систематичного приниження людської гідності останнього.
Разом з тим, у судовому засіданні було встановлено, що установивши у ході досудового розслідування, що за декілька годин до смерті ОСОБА_5 на належний йому мобільний телефон мали місце вхідні та з нього вихідні дзвінки на телефони двох осіб жителів с. Мала Вільшанка Золочівського району Львівської області, вказані особи були встановлені, проте не були допитані.
На думку слідчого судді, з огляду на характер кримінального правопорушення, за ознаками якого здійснювалося досудове розслідування, стороні обвинувачення слід було не лише встановити цих двох осіб, а й зясувати питання стосовно здійснення з належних їм телефонів телефонних дзвінків на мобільний телефон потерпілого, що мало би включати установлення даних про те, чи саме ними здійснювалися ці дзвінки, характер їх, чи інших осіб, які здійснювали ці телефонні дзвінки, взаємовідносин із потерпілим, причини здійснення цих дзвінків та змісту можливих розмов.
Заслуговують на увагу й доводи потерпілого щодо безпідставного непроведення органом досудового розслідування одночасного допиту жінки потерпілого з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки, як видно з матеріалів скарги, на різних етапах досудового розслідування вказані особи давали різні, взаємовиключаючі, пояснення (показання) щодо можливої причетності до смерті ОСОБА_5 його одногрупника ОСОБА_9, який, за версією потерпілого, що ґрунтується на відомостях, одержаних від інших одногрупників його сина, у день смерті був з останнім у гуртожитку.
Отже, умовою закриття кримінального провадження на обраній слідчим підставі мало би бути встановлення тих обставин, що виключали би наявність елементів складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 120 КК України, за наслідками перевірки відомостей із усіх відомих органу досудового розслідування джерел про можливе кримінальне правопорушення. Однак цього слідчим зроблено не було.
За таких обставин рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки прийняте без всебічного та повного дослідження обставин у кримінальному провадженні, тому підлягає скасуванню у звязку із незаконністю.
Керуючись ст.ст. 9, 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: В. В. Грабовський