ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2019 Київський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали кримінального провадження №0002888 від 17 травня 2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Кулиничі м. Харкова, українки, громадянки України, працюючої не офіційно в супермаркеті "Метро", раніше судимої: 25.01.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 30.08.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 01.08.2014 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно з ст. 71 КК України приєднано частково не відбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2012 року, остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнено від призначеного судом покарання згідно з ст. 1 п. "а" Закону України "Про амністію в 2014 році" від 08.04.2014 р., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10 травня 2013 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні буфету «Фаст фуд», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Артема, 38, діючи згідно раптово виниклого у неї умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, діючи з корисливих мотивів, користуючись довірчими відносинами, що склалися з раніше знайомим їй ОСОБА_7 , під приводом здійснення дзвінка шляхом обману взяла у нього мобільний телефон « IРhоnе 4» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 121 від 17.06.2013 року - 3170 гривень, не збираючись його повертати володарю. Заволодівши шляхом обману та зловживання довірою вищевказаним майном ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала в повному обсязі, підтвердивши обставини його вчинення.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, відповідно до отриманої судом заяви розгляд кримінального провадження просив проводити без його участі. Проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, при вирішенні питання про міру покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.
Вину обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд вважає доведеною в повному обсязі.
Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують, покарання суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, особу винної, яка раніше судима, проте звільнена від відбування покарання за актом амністії на підставі вироку Харківського районного суду Харківської області від 01.08.2014 р., працюючої не офіційно в супермаркеті "Метро", не одружена, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

При визначенні міри покарання суд враховує те, що ОСОБА_6 була засуджена 25.01.2012 року вироком Харківського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнена від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Харківського районного суду м. Харкова від 30.08.2012 року засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим приєднано покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.01.2012 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Харківського районного суду м. Харкова від 01.08.2014 року засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно з ст. 71 КК України приєднано частково не відбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2012 року, остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнена від призначеного судом покарання згідно з ст. 1 п. "а" Закону України "Про амністію в 2014 році" від 08.04.2014 р.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 190 особливої частини КК України у вигляді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_7 ході досудового розслідування було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4000,00 грн. Разом з тим, відповідно поданої до суду заяви, ОСОБА_7 зазначає про те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне пред`явлений цивільний позов залишити без розгляду.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати кримінального провадження к справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ грн.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.
Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на вирок подається до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1