Номер провадження 1-кп/495/556/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003506 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 21.10.2018 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи біля АТБ-маркет по вул. Миколаївській, 31 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, шахрайським способом, шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном марки MEIZU m3 note, що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останньої.

Надалі, реалізуючи свій умисел на шахрайство, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з корисливою метою та прямим умислом, направленим на заволодіння майном неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останньої, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попросив у неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 належний їй телефон марки MEIZU m3 note для того, щоб послухати на ньому музику. Після чого взявши вказаний телефон та скориставшись тим, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 відійшла на декілька хвилин пішов звідти та більше туди не повернувся, розпорядившись на власний розсуд мобільним телефоном MEIZU m3 note, вартість якого з урахуванням зносу станом на 21.10.2018 складає 1 500 гривень 00 копійок. Пізніше, а саме 22.10.2018 обвинувачений ОСОБА_3 вніс як заставу в ломбардне відділення № НОМЕР_1 Повного Товариства Ломбард Комод ОСОБА_6 і Компанія, розташоване по вул. Перемоги, 3у в м. Білгород-Дністровський Одеської області та отримавши 1 400 гривень.

Згідно висновку проведеної товарознавчої експертизи від 29.11.2018 № 359Е ринкова вартістьмобільного телефону марки MEIZU m3 note, модель L681 H LTE, S/N НОМЕР_2 , біло-сірого кольору станом на 21.10.2018 становила 2 000 гривень 00 копійок.

Тим самим, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2 000 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та допитом потерпілої, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно 21.10.2018 року, він перебуваючи біля АТБ-маркет по вул. Миколаївській, 31 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, зустрів потерпілу ОСОБА_5 , яка перебувала біля магазину. Він почав спілкуватися з потерпілою ОСОБА_5 та побачивши у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон, він попросив у неї телефон, щоб послухати музику, та скориставшись, що вона на декілька хвилин відійшла, він втік та далі здав телефон у ломбард. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Цивільний позов потерпілої визнав.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона раніше знала. 21.10.2018 року вона була з подругою у парку. Обвинувачений підійшов до них та покликав пройти до магазину АТБ. Біля магазину обвинувачений попросив у неї телефон, щоб послухати музику, та вона передала йому телефон. Далі вона відійшла з подругою, а коли повернулася, обвинуваченого там не було. Потім вона дізналась, що обвинувачений заложив її телефон у ломбард. Цивільний позов підтримала повністю та просила покарати обвинуваченого не суворо.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачений ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, те, що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання, не пов`язане з обмеженням волі, та застосувати до нього покарання у вигляді громадських робіт.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 572грн.

У зв`язку із визнанням обвинуваченим позову потерпілої, суд вважає необхідним задовольнити його в повному об`ємі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 572грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю, стягнувши с засудженого ОСОБА_3 на її користь 4500 матеріальної шкоди та 1000грн. моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1