Справа № 460/5024/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2018м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові справу на підставі обвинувального акта по кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000943 від 02.08.2018 року та угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого: 20.10.2011 Яворівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.152 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.09.2018 року Яворівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 310, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :
В квітні 2018 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний посів та вирощування конопель, без спеціального на те дозволу, на власній присадибній земельній ділянці, що в АДРЕСА_1 , умисно висіяв і в подальшому вирощував рослини конопель.

08.09.2018 року працівниками поліції було проведено обшук на даній земельній ділянці, під час проведення якого було виявлено і вилучено 11 рослин, які є рослинами роду коноплі.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості одинадцяти рослин, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України.

Окрім того, ОСОБА_5 , протягом липня-серпня 2018 року, на власній присадибній земельній ділянці, що в АДРЕСА_1 , зірвав листя конопель, рослини яких особисто вирощував з квітня 2018 року у власному господарстві, тобто попередньо вчинивши злочин, передбачений ст. 310 КК України, переніс їх до свого будинку, де в подальшому шляхом висушування та подрібнення виготовив з них особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та зберігав його в скляній банці об`ємом 0,5 л. та в паперовому згортку за місцем проживання для власного вживання.

08.09.2018 працівниками поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області під час проведення обшуку в житлі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , знайдено скляну банку об`ємом 0,5 л. та паперовий згорток, в яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, що є канабісом, загальною масою 22,01 г.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, вчинив незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України.

Окрім того, 08.09.2018 року, під час проведення обшуку в житлі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області в кладовій, в ніші під підлогою, було виявлено та вилучено 120 патронів, які є боєприпасами до вогнепальної стрілецької зброї калібру 5,45 мм., проміжними патронами (5,45х39 мм) до автоматів та кулеметів системи Калашникова, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної стрілецької зброї відповідного калібру, придатні для стрільби, а також корпус ручної наступальної гранати РГЛД-5 промислового виготовлення, який був споряджений вибуховою речовиною-тротилом та підривником УЗРГМ-2 "Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2" промислового виготовлення, яка придатна для вибуху, які ОСОБА_5 незаконно придбав, знайшовши в лісовому масиві на території міжнародного центру миротворчості та безпеки ІНФОРМАЦІЯ_2 неподалік АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 незаконно переніс їх до свого місця проживання та зберігав без відповідного на те дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 зберігав, придбав бойові припаси і вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

До початку підготовчого судового засідання, 24.10.2018 між заступником начальника Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, яку додано до матеріалів кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 310, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнення ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 310, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 310, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженого покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 310, оскільки він вчинив незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості одинадцяти рослин, за ч. 2 ст. 309, оскільки він, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, вчинив незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту , за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він придбав бойові припаси і вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує наявність декількох пом`якшуючих обставин, а саме: щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгодженого покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнення ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Підпунктом 17 п. 9 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним, затвердженого Постановою КМУ №1340 від 25.08.1998 року військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом або щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державній прикордонній службі або СБУ.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави 6292,00 грн. за проведення експертних досліджень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475, 476 КПК України, суд, -
ухвалив :
угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2018 р. у кримінальному провадженні № 0000943 від 02.08.2018 року - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК Украни та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

1) речовину канабіс, масою 21,41 гр., яка міститься в скляній банці об`ємом 0,5 л. та паперовому згортку, що зберігаються в Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області - знищити;

2) 11 рослин роду коноплі, що зберігаються в Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області - знищити;

3) сто два патрони 5,45х39 мм, які передані на зберігання Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області - конфіскувати в дохід держави;

4) вісімнадцять стріляних гільз, які передані на зберігання Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області - знищити;

5) залишки після підриву гранати РГД-5 та запалу до вказаної гранати, які передані на зберігання Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 6292,00 грн. за проведення експертних досліджень, проведених Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1