Справа № 314/3470/18
Провадження № 1-в/314/1113/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника установи: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву захисника ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Запоріжжя; громадянин України, освіта середньо-спеціальна, мешкав за адресою:АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

1) 02.03.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 190 ч. 2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

2) 25.06.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя по ст.186 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

3) 30.06.2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2, 71 КК Кураїни до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений 31.12.2009 року по відбуттю строку покарання;

4) 08.11.2010 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу 850 гривень;

5) 04.12.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 263 ч.1, 185 ч. 2, 70 ч.1, 72, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

6) 16.07.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч.2-185 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

7) 25.09.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя по ст.185 ч.2, 162 ч.2, 263 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 ч. 1, 72 КК України до 3 років позбавлення волі, штраф 850 грн. виконується самостійно;

8) 06.11.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя по ст.185 ч.3, 70 ч.4, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, штраф 850 грн. виконується самостійно;

9) 11.12.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по ст.185 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі і штраф 850 грн., звільнений 15.02.2016 року умовно-достроково на 9 місяців 7 днів

10) 13.04.2017 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2, ст. 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2013 року і остаточно до 3 років 1 місяця позбавлення волі, у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк попереднє ув`язнення з 28.09.2016 року по 16.05.2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.04.2018 року невідбуту частину покарання 10 місяців 20 днів замінити на обмеження волі, на підставі ст. 72 КК України зарахувати в строк знаходження під вартою з дня винесення ухвали до дня прибуття у ВЦ із розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі

Початок строку: 28.09.2016 року Кінець строку: 26.02.2019 року.

ВСТАНОВИВ:
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 знаходиться з 01.10.2016 року.

У період з 01.10.2016 року по 30.05.2017 року утримувався у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор (№ 1)». За час тримання режим утримання не порушував, не заохочувався.

У період з 30.05.2017 року по 02.05.2018 року відбував покарання у держаній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» Запорізької області. За час відбування покарання, вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, один раз заохочувався правами начальника установи.

До Дружелюбівського виправного центру 02.05.2018 року прибув із держаної установи «Кам`янська виправна колонія (№101)» Запорізької області.

За час відбування покарання характеризується таким чином.

Працевлаштований робочим на дільниці№3 установи. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнень не має. Два рази заохочувався правами начальника установи.

У відношенні з іншими засудженими не конфліктний. У відношенні до представників адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має посередній зовнішній вигляд.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Бібліотеку установи не відвідує, чим не підвищує свій загальноосвітній рівень. Відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційного впливу «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст.59 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Відповідно до ст.118 КВК України залучався до робіт без оплати праці з благоустрою установи.

У скоєному злочині розкаюється щиро, вину визнав. Міру призначеного судом покарання вважає справедливою. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання наступило-19.05.2018 року, але комісією установи 31.05.2018 року відмовлено.

Прокурор в судовому засіданні заперечує проти умовно-дострокового звільнення, оскільки ще не пройшов рік зі застосування ст. 82 КК України.

Засуджений підтримав клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Представник установи полагається на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суддя вважає за необхідне відмовити з наступного:

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
З огляду на ст. 81 КК України, до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, до того ж, таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Тобто законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким; 2) засуджений повинен бути направлений у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
Частиною 8 статті 154 КВК України встановлено, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Отже суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, оскільки ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.04.2018 року невідбуту частину покарання 10 місяців 20 днів ОСОБА_4 замінено на обмеження волі.

Керуючись ст. 81 КК України, п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

04.12.2018