Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/405/19
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня,
непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого 19.04.2017 року за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт, судимість не знята та не погашена,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий 19.04.2017 року Ружинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, повторно вчинив аналогічний злочин за злісне ухилення від сплати аліментів.
Так, відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05.02.2008 року по цивільній справі №2-89 ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.01.2008 року і до досягнення повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Проте, ОСОБА_4 будучи раніше судимий за злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України, починаючи з 01.01.2018 року по 01.03.2019 рік від сплати встановлених рішенням суду аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6 , умисно злісно ухилявся, добровільної матеріальної допомоги не надавав, продуктами харчування та одягом дитині не допомагав, приховував свої трудові доходи, у вихованні доньки участі не приймав, не дивлячись на те, що його було попереджено державним виконавцем відділу ДВС Ружинського РУЮ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини за ст. 164 КК України, які призвели до виникнення заборгованності із сплати таких коштів в розмірі 20 309,50 грн., що сукупно складають суму 31 225,77 грн.
Злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини виразилось в тому, що ОСОБА_7 , будучи працездатним, маючи доходи за час перебування на обліку в районному центрі зайнятості в період з 16.02.2018 року по 27.07.2018 року в сумі 5252,56 грн., та отримуючи доходи від тимчасових заробітків з 01.08.2018 року по 01.03.2019 року, зокрема від надання послуг по проведенню, польових робіт та домашньому господарству жителям населенного пункту с.Зарудинці Ружинського району, а також про виплату Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у вигляді разової грошової допомоги до Дня Перемоги в сумі 1265 гривень не повідомляв відділ ДВС Ружинського РУЮ про отримані доходи , аліменти з них на утримання дитини не сплачував. Отримані доходи використовував для власних потреб.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів) вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
До обвинувального акту додано Угоду про примирення, укладену 18.03.2019р. в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області, обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 з додержанням наступних умов.
Із змісту угоди вбачається, що слідчим Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області за погодженням із прокурором 15.03.2019р. ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 під час досудового слідства примирились між собою, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 по ч.2 ст.164 КК України у виді громадських робіт на строк 160 годин. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому провадженні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; остільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнає повністю.
Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. Суд, переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами.
Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
В судовому засіданні свою вину у вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю , щиро розкаявся.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів) вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, є умисним злочином невеликої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд, враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаюється у скоєному, на даний час ніде не працює, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, є учасником бойових дій.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире розкаяння у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При вирішенні питання про відповідність вищевказаної Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання у виді громадських робіт, як узгоджено сторонами угоди.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про можливість затвердження Угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, і призначити покарання - 160 (Сто шістдесят) годин громадських робіт.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання Угоди про примирення є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілою виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання: не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст.474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .