ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/206/19 Справа № 188/261/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001239 від 18 листопада 2017 року за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції - ОСОБА_10 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Добринька Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання в частині взяття його під варту.
Судом також вирішено питання розподілу процесуальних витрат.
Згідно вироку суду 18 листопада 2017 року приблизно о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не відмовився від експлуатації транспортом та руху у темний час доби на неосвітленому транспортному засобі з несправним освітлювальним обладнанням, у якого не горіла ліва передня фара, що не відповідає вимогам стандартів, які стосуються безпеки дорожнього руху, чим створював небезпеку та перешкоду для інших учасників дорожнього руху, керуючи технічно не справним трактором «Т-150К» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 на підставі тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 , з причіпним пристроєм - бороною дисковою причіпною «БП-4», зі швидкістю 20-25 км/год, рухався по вулиці Вишневій у селі Осадче Петропавлівського району Дніпропетровської області від села Водяне у напрямку села Хороше.
В процесі руху водій ОСОБА_9 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, маючи необмежену видимість перешкоди, не виявив технічно справний трактор «Т-150К» заводський номер 365050, без реєстраційного номера, який з включеними передніми фарами і задніми спецфарамі, що висвітлювали приєднаний до нього причіпний пристрій - борону дискову причіпну «УДА-4,5», стояв у попутному напрямку біля домоволодіння № 42 по вулиці Вишнева села Осадче, та біля якого перебував його водій ОСОБА_12 , не застосував своєчасних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди, продовжив рух далі, наближаючись до перешкоди. У ході подальшого руху, приблизно о 17 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_9 навпроти будинку № 42 по вулиці Вишневій села Осадче Петропавлівського району Дніпропетровської області допустив зіткнення передньою частиною керованого ним трактора «Т-150К» реєстраційний номер НОМЕР_1 із задньою частиною борони дискової причіпної «УДА-4,5», причепленої до трактора «Т-150К» заводський номер НОМЕР_3 , без реєстраційного номера, якою при цьому був здійснений наїзд на ОСОБА_12 ..
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 був смертельно травмований.
Своїми діями водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 2.9 а), 12.3. Правил дорожнього руху.
Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого ОСОБА_12 заподіяно наступні тілесні ушкодження: - сумісна травма: перелом основи лобної кістки, травматичний субарахноідальний крововилив лівої лобної, скроневої, тім`яних долей з частковим переходом на їх основу, правої скроневої долі, крововилив в товщі м`яких тканин лівої тім`яної ділянок: поперековий перелом виличного відростку лівої половини лобної кістки зі зміщенням у середину; перелом нижньої щелепи ліворуч між 2-3 зубами; ковзаюче, зливне садно правої лобної ділянки, правої щоки, правої виличної ділянки, садна волосяної частини лівої половини лобної ділянки, лівої тім`яної ділянки, волосяної частини правої половини лобної ділянки, правої половини шиї, правої скроневої ділянки, горизонтальної вітки нижньої щелепи ліворуч, садно лівої виличної ділянки, на тлі поверхнева забійна рана. Згинальний перелом лівого великого рогу під`язикової кістки. Непрямі переломи ребер 2-6 по передньо-пахвинній лінії правої половини, забій по задніх поверхнях обох легень, садна правого грудино - ключичного зчленування, 2-4 міжреберних проміжків по середньо - ключичній лінії правої половини грудної клітки, верхньої-середньої третин грудини, 6-9 міжреберних проміжків по передньо-пахвинній лінії лівої половини грудної клітки, садна правої лопатки, правого надпліччя. Розриви печінки, внутрішньочеревна кровотеча об`ємом 100,0 мл. темно-червоної рідкої крові, садна епігастральної ділянки та лівої половини живота, обох пахових ділянок. Садна поперекової ділянки по центру та її правої половини, верхньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, верхньої-середньої третини задньої поверхні лівого стегна, передніх поверхонь обох колінних суглобів, задньої поверхні лівого колінного суглобу, нижніх третин внутрішніх поверхонь обох гомілок, передньої поверхні лівого гомілко-ступневого суглобу. Ковзаюче садно правої сідничної ділянки. Крововиливи в м`язах шиї по задній поверхні, верхньо-нижньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударах об тверді предмети, які мали значну масу, якими могли бути навісне обладнання трактора. На підставі прояву прижиттєвої реакції вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до настання смерті, в межах декілька десятків хвилин. Вищезгадані тілесні ушкодження по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 17 годин 30 хвилин від сумісної травми, яка супроводжувалася травматичним субарахноідальний крововиливом, переломом основи черепа, згинальним переломом лівого великого рогу під`язикової кістки, переломами ребер правої половини грудної клітки, розривами печінки та ускладнилася травматичним шоком. Вищезгадані тілесні ушкодження в сукупності знаходяться в причино - наслідковому зв`язку з настанням смерті. На підставі характеру та локалізації вищезгаданих тілесних ушкоджень, потерпілий найбільше вірогідно міг бути в момент первинного контактування у вертикальному положенні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини у скоєнні злочину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. В решті вирок прокурор не оскаржує.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що суд, при призначенні покарання ОСОБА_9 належним чином не врахував характер злочину та всі обставини його вчинення, а саме те, що обвинувачений скоїв даний злочин у стані алкогольного сп`яніння, не відшкодував потерпілому завдані збитки, а також те, що внаслідок ДТП настала смерть людини, що істотно підвищує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, та позицію обвинувачення та потерпілого в частині призначення ОСОБА_9 покарання.

Справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який просив вирок суду скасувати в частині призначення покарання та призначити більш суворе покарання, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, позицію потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація кримінального правопорушення в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується.
Враховуючи, що кримінальне провадження розглядалося у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України та судом були дотримані всі вимоги закону щодо розгляду кримінального провадження відповідно до вказаної норми закону, учасники кримінального провадження позбавлені можливості оскаржувати в апеляційній інстанції фактичні обставини, тому апеляційний суд не перевіряє вирок щодо встановлених фактичних обставин і наведених у вироку суду.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, відносно призначення судом першої інстанції покарання, необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.
Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, і враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, але й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ураховуючи ці положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентується цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання, здатні вплинуть на обрання судом певних йому виду і міри.
Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, визнав провину в повному обсязі.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття і перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини пом`якшуючими покарання обставинами та з урахуванням вищенаведеного, з урахуванням позиції потерпілого, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови призначення покарання у виді позбавлення волі саме з реальним його відбуттям, призначив покарання ОСОБА_9 у виді 3 років позбавлення волі та 3 років позбавлення права керування транспортними засобами, з чим у даному випадку повністю погоджується й суд апеляційної інстанції.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних порушень вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції - ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4