Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/3824/18
Провадження № 1-кп/490/492/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Брилівка Цюрупинського району Херсонської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займається вирощуванням та реалізацією сільськогосподарської продукції та її реалізацією, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 408 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

З 16 лютого 2017 року ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом у військовому званні "солдат".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29 червня 2017 року № 30 він був зарахований до списків особового складу цієї частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номеру обслуги 1 відділення 1 гаубичного артилерійського взводу 1 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону.

Проте, не бажаючи виконувати обов`язки військової служби, 25 вересня 2017 року о 07.50 години він самовільно залишив військову частину з метою ухилення від військової служби.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 3 статті 408 Кримінального Кодексу України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він по суті зазначив, добровільно уклавши контракт про проходження військової служби, залишив службу через те, що не спромігся поєднувати обов`язки по службі та у родині не є спроможним.
Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається

Оскільки обставини та причини залишення обвинуваченим місця служби сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння у розкритті злочину та розгляді кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 3 статті 408 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину

В цьому випадку вчинення злочину ОСОБА_4 вочевидь є наслідком того, що обвинувачений, уклавши контракт, зробив помилку, хибно усвідомлюючи зміст та характер військової служби.

Суд також враховує, що з залученої до матеріалів кримінального провадження картки соціально-психологічного вивчення військовослужбовця ОСОБА_4 вбачається, що він є непридатним до військової служби, оскільки за своїми психологічними властивостями не відповідає вимогам, що пред`являються до військовослужбовців в умовах бойової діяльності, характеризується вкрай високим рівнем нервово-психічної нестійкості, вкрай низьким рівнем толерантності до психічних і фізичних навантажень. Таке доводить, що вчинення ним протиправних дій не призвело до негативних наслідків для військової служби, адже його використання для такої служби не є можливим.

Єдиним негативним наслідком таких дій же могло стати утвердження можливості безкарності вчинення дизертирства.

Таке у сукупності істотно знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину.

Щодо особи винного.

ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони

До того ж, суд враховує, що внаслідок особливостей свого психологічного розвитку адаптація ОСОБА_4 до військової служби протікала дуже хворобливо, з тривалим і вираженим погіршенням функціонального стану організму.

Таке доводить, що в цьому випадку вчинення злочину є зумовленим не спрямованістю особи ОСОБА_4 , але - його об`єктивною нездатністю виконувати обов`язки по службі та невірною оцінкою обставин дійсності під час укладання контракту.

Визначення виду та міри покарання.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 408 Кримінального Кодексу України - у вигляді 5 років позбавлення волі.

При цьому враховуючи наведені вище відомості щодо причин вчинення ним злочину, а також - висновок органу пробації щодо можливості його виправлення без застосування покарання, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

При цьому суд вважає, що вказані вище причин вчинення ОСОБА_4 злочину свідчать про те, що відносно нього слід визначити іспитовий строк у мінімальному з передбачених законом позмірів.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 408 Кримінального Кодексу та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

15.03.2019