ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/4138/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/298/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186,
ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України

УХВАЛА
іменем України

28 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Каховської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.01.2019 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0002660 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт вказаному кримінальному провадженні з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що в обвинувальному акті не відображено механізму спричинення обвинуваченими тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 та їх локалізації, тобто не розкрито об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Також, не відображено способу відкритого заволодіння майном Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» обвинуваченим ОСОБА_7 . Крім того, сформульоване ОСОБА_7 обвинувачення не ґрунтується на диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки вона не містить такої ознаки як придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів «без мети збуту». В порушення п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта не додано розписки підозрюваних про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для призначення нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими. Зазначає, що в обвинувальному акті дотримано всі вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації, чітко та конкретно викладено обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення ( час, місце та спосіб вчинення правопорушення) та винуватість обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення. Крім того, суд повертаючи обвинувальний акт, вийшов за межі ст. 315 КПК України, оскільки суд вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, що не входить до переліку питань, які підлягають з`ясуванню в ході підготовчого судового засідання, так як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення у ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, судом не враховано, факт що в матеріалах судового провадження міститься журнал судового засідання та аудіо диск зі звукозаписом підготовчого судового засідання, яке відбулося 20.12.2017 року у складі колегії суддів Бериславського районного суду Херсонської області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , прокурора, захисників, а також потерпілих, в якому обвинуваченим та їх захисникам вручені копії обвинувального акта з додатками, та надано строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після чого здійснювався судовий розгляд по суті. 28.01.2019 року у підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачені, їх захисники та потерпілий ОСОБА_12 заявили клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду у судовому засіданні, однак суд проігнорував це та безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.
Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора у провадженні, просила її задовольнити.

Позиції інших учасників судового провадження
Обвинувачені та їх захисники заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції та наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити, крім інших, передбачених цією нормою процесуального права відомостей, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються зокрема в тому, що вони за попередньою змовою між собою та невстановленою в ході досудового розслідування особою 27.11.2017 року близько 17:00 год., з застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, що виразилось у тілесних ушкодженнях середньої тяжкості, а саме переломі 9 ребра зліва по середній паховій лінії та погрозі застосувати вогнепальну зброю, умисно, з метою особистого збагачення заволоділи належним потерпілому ОСОБА_12 транспортним засобом.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 289 КК як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого.

Згідно з ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовились про спільне його вчинення.
Разом з цим, при викладі фактичних обставин вчинення цього злочину та формулюванні обвинувачення, в обвинувальному акті взагалі не викладено механізм, локалізацію та спосіб заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, об`єктивну сторону, яку виконував кожен зі співучасників, що породжує невизначеність та незрозумілість обвинувачення в частині визначення конкретних злочинних діянь, які ставляться в провину кожному з обвинувачених.
Колегія суддів звертає увагу також на суперечність між пред`явленим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення за ст. 289 ч. 3 КК та наданою кваліфікацією їхнім діянням, що породжує непорозуміння від якого саме обвинувачення вони повинні захищатись.
Так, при формулюванні вказаного обвинувачення та при викладі фактичних обставин вчинення цього злочину в обвинувальному акті вказано, щоОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою змовою між собою здійснили незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого та погрозою застосування зброї, однак при наданні кваліфікації цим діям кваліфікуюча ознака вчинення цього злочину «поєднане із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого» не зазначена.
Таким чином є незрозумілим чи інкримінується органом досудового розслідування вказана кваліфікуюча ознака , чи ні та від якого саме обвинувачення вони мають захищатись.
Також, як вірно зазначив в ухвалі суд першої інстанції, сформульоване ОСОБА_7 обвинувачення не ґрунтується на диспозиції ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки вона не містить такої ознаки як придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів «без мети збуту».
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду про невідповідність обвинувального акту в цій частині вимогам ст. 291 КПК, що є підставою для повернення його прокурору.

Разом з цим, як правильно зазначив у апеляційній скарзі прокурор посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не містить способу відкритого заволодіння майном Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» обвинуваченим ОСОБА_7 не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, його правову кваліфікацію.

Зокрема в обвинувальному акті встановлено, що, ОСОБА_7 27.11.2017 року близько 17:28 год., повторно, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом замовлення заправки палива, умисно, з метою особистого збагачення заволодів бензином марки А-95 на суму 1498 грн. 06 коп. та пляшкою напою Кока Кола вартістю 10 грн., спричинивши Підприємству з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 1508,16 грн.
Тобто в обвинувальному акті розриті у повній мірі як об`єктивна сторона злочину (день, час, місце, вчинені дії, наслідки) так і його суб`єктивна сторона (умисел, мета, спосіб «шляхом замовлення заправки палива»).
Таким чином, в цій частині висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК не обґрунтовані та невмотивовані, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК є підставою для зміни ухвали суду в цій частині та виключення з мотивувальної частини ухвали відповідних вказівок прокурору.

З наведених підстав, колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.01.2019 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0002660 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вказаної ухвали вказівку на те, що «не відображено у обвинувальному акті способу відкритого заволодіння майном Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» обвинуваченим ОСОБА_7 ».

В решті цю ж ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді три підписи

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2