Справа № 595/381/19
Провадження 1-в/595/13/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2019

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника Монастириського РС
філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою в інтересах засудженого ОСОБА_6 , в якій просить звільнити останнього від відбування покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі, призначеного вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2008 року за злочини, передбачені ч.3 ст.166, ч.3 ст.101 КК України (в редакції 1960 року), на підставі п.4 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, посилаючись на те, що підставою застосування строків давності виконання вироку є поглинаюча сила часу, протягом якого призначене покарання не було виконано, що зумовлює, як правило, втрату або істотне зменшення суспільної небезпеки засудженого та недоцільність виконання призначеного покарання, крім цього ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав заяву про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з підстав, зазначених в ній.
Представник Монастириського РС філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_5 в судовому засідання не заперечує проти задоволення заяви захисника.
Прокурор ОСОБА_3 заяву заперечила, суду пояснила, що засуджений ОСОБА_6 ухиляється від відбування призначеного судом покарання, на даний час знаходиться в розшуку.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бучацького районного суду від 28 листопада 2000 року оголошено розшук ОСОБА_6 , справу переведенням зупинено, міру запобіжного заходу ОСОБА_6 змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою з послідуючим етапуванням його в слідчий ізолятор м.Чорткова Тернопільської області.
Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2008 року, який 14 січня 2009 року набрав законної сили, ОСОБА_6 , визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.166, ч.3 ст.101 КК України (в редакції 1960 року), і засуджений до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки. На підставі ст.45 КК України (в редакції 1960 року) призначене основне покарання є умовним протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки 6 місяців з сплатою штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень в дохід держави.
Постановою Бучацького районного суду від 24 жовтня 2018 року скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обраний ухвалою Бучацького районного суду від 28 листопада 2000 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк 10 років при засудженні до позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин.
Із повідомлення Монастириського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» від 31.01.2019 року вбачається, що станом на 29 січня 2019 року вирок Бучацького районного суду від 29.12.2008 року стосовно ОСОБА_6 не виконаний, у зв`язку з тим, що засуджений знаходиться за межами України та з 20 березня 2012 року по даний час перебуває в розшуку.
Як вбачається з повідомлення Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 03.05.2019 року на підставі подання Монастириського районного підрозділу Бережанського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції працівниками СКП Монастириського ВП проводяться розшукові заходи по встановленню місця перебування засудженого ОСОБА_6 .
Відповідно до вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки давності, встановлені в ст.49 КК України, і особа не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченої ч.4 ст.49 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 ухиляється від відбування призначеного судом покарання, по даний час знаходиться в розшуку, тому відсутні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання.
Керуючись ст.ст.49,80 КК України, ст.ст.409,411 КПК України (в редакції 1960 року), суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1