АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.09.2018 року,-
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження, перереєстрації.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.09.2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно інформаційної довідки №137537407 від 12.09.2018 року він є власником нерухомого майна, на яке накладено арешт. Зазначає, що дане майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, процесуальне рішення слідчого про визнання вказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні, відсутнє. у зв`язку з викладеним, вважає, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то як зазначає апелянт розгляд клопотання проводився без виклику власника майна, а апеляційна скарга подана в 5-й строк після отримання копії судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що апелянти в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймали, а апеляційні скарги подані в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.
21.08.2018 року старший слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .
29.08.2018 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказане в клопотанні майно.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Отже, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, має бути встановлено правову підставу для накладення арешту на майно.
Однак, наведені норми закону органом досудового розслідування не дотримано.
Як вбачається з наданого клопотання, слідчим в клопотанні про арешт майна викладено тільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, без зазначення мети та підстав, відповідно до яких нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 22-А, має бути арештоване.
Визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий суддя, в постановленій ним ухвалі, послався на наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, разом з тим, відповідно до наведеної норми закону, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Однак, оскаржуване рішення слідчого судді не містить під собою належного правового підґрунтя, що зазначене в клопотанні слідчого майно відповідає ознакам речового доказу, дане твердження, на думку колегії суддів, належним чином необґрунтоване та немотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Крім того, слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, орган досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на майно.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно вказане в клопотанні, має до розслідуваного злочину, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не доведено необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.08.2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 22-А, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/547 /2018 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1