Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 274/4431/18
Провадження № 1-кп/280/100/19
У Х В А Л А
Іменем України
10 квітня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Коростишівського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000657 від 19.05.2018 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених п.п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України.

Ухвалою суду від 14.02.2019 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, включно до 14.04.2019.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, якій закінчується 14.04.2019, ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати і на даний час. Вважає, що ступінь суспільної небезпечності злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 дають підстави вважати, що останній може становити небезпеку для суспільства, переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.
Обвинувачений ОСОБА_6 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, просила змінити на більш м`який запобіжний захід, а саме на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його законного представника та захисника, вивчивши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів дійшла висновку, про те, що будь-яких даних щодо зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для можливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено.

Ст.177 КПК України регламентується мета та підстави застосування запобіжних заходів. Згідно приписів п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Згідно приписів ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою обґрунтовано обиралась згідно ухвали слідчого судді Бердичівського міського суду Житомирської області від 21.05.2018, надалі строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз за ухвалою Коростишівського районного суду від 14.02.2019. Судове слідство не закінчено, обвинувачений не допитаний, докази з боку обвинувачення та захисту в цілому не досліджені, судом оцінюється суспільна небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, міра покарання, що може бути застосована до останнього у разі визнання його винуватим, зокрема, довічне позбавлення волі, а також імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки і надалі, враховуючи, що на переконання суду законний представник обвинуваченого не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості його подальшого тримання під вартою суд не володіє.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом. У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справі «Єчюс проти Литви», справі«Нечипорук і Йонкало проти України»), продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи інший справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Отже, колегія суддів обґрунтовано дійшла висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого менш суворого виду запобіжного заходу, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, тому зазначене в цілому, а також з огляду на положення ст.183 КПК України, виправдовує застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином, виходячи з положень ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 194, КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08.06.2019 року включно.

В судовому засіданні оголосити перерву до 23 квітня 2019 о 14:00 год. , повторити виклик учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3