УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2018 року

м. Київ
справа №310/6868/17
провадження № 51-10447ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року в межах кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК.
Суть питання
За вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу на строк 5 років без конфіскації майна, яке є його власністю, за ч. 2 ст. 309 КК на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, яке є його власністю. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Запорізький апеляційний суд ухвалою від 07 листопада 2018 року залишив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 без змін.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі через м`якість, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі прокурор, порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, обмежився лише загальними фразами про допущення апеляційним судом таких порушень. При цьому, прокурор не обґрунтував в чому саме полягали ці істотні порушення, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу.
Крім того, прокурор не обґрунтував у чому саме полягало неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на положення ст. 413 КПК та зважаючи на приписи ст. 75 КК у їх взаємозв`язку, а також враховуючи те, що питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК, було вирішено судом першої інстанції.
Також, скарга прокурора не містить обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженому покарання, з огляду на тяжкість вчинених ним злочинів, обставинами їх скоєння та даним про його особу внаслідок м`якості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65, КК, а також зважаючи на те, що прокурором у касаційній скарзі не оскаржується визначений судом виду і розмір призначеного засудженому покарання.

Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Разом з тим, вимоги до суду касаційної інстанції, в частині «направлення на новий судовий розгляд», викладені прокурором у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
При цьому прокурор, порушуючи питання про направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду, тоді як скасування ухвали цього суду є підставою для призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
У зв`язку з цим, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3