Справа № 487/7883/18
Провадження № 1-кп/487/345/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за № 0004227 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Конецгор`є Виноградівського району Архангельської області, українка, особа без громадянства, із середньо-спеціальною освітою, не заміжня, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3
інші учасники судового провадження зі сторони обвинувачення потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 134, 135 КПК України, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_5 надав заяву, просив розглянути справу за його відсутності

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувчення визнаного судом доведенним:

26.10.2018 року приблизно в період часу з 23.00 до 23.50 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , перебувала в приміщенні бару «Флінт», розташованого за адресою: м. Миколаїв вул. Курортна, 1, де у неї виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб та власника майна, таємно зі столику для відпочинку, за яким вона відпочивала в компанії, викрала мобільний телефон «Samsung J-5 Galaxy Gold», який належить ОСОБА_6 вартістю 5000 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зникнути, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 5000 грн.

Крім того, 27.10.2018 року приблизно в період часу з 05.30 до 209.30 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , знаходилась, із дозволу власника ОСОБА_5 , в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де у неї виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю власника квартири, таємно викрала з даної квартири належне ОСОБА_5 майно, а саме: «Wi-Fi» роутер «Atel AMF 80» вартістю 800 грн., Blutooth «Ergo BTH 110» вартістю 700 грн., «УМБ «Puridea S6 1000 mAh silver» вартістю 400 грн.

Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зникнути, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1900 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала в повному обсязі, підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначила проте, що нею вони не оспорюються, при цьому вважала за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 , яка безпосередньо в судовому засіданні під час її допиту зазначила, що 26.10.2018 року вона разом зі своєю поругою ОСОБА_7 поїхали на зустріч до раніше незнайомих їй людей. Вони приїхали в бар, вживали спиртні напої, підсіли за столик до раніше незнайомих людей, коли вони вийшли на вулицю палити, на столику залишався мобільний телефон «Samsung», який вона поклала собі у сумку, забрала телефон для особистого користування, сім-картку викинула. Після бару вона разом з подругою ОСОБА_7 , поїхали додому чоловіка на імя ОСОБА_8 . Коли вона проснулась зранку то побачила на столі Wi-Fi роутер, Blutooth та «УМБ «Puridea» , які поклала собі у сумку, забрала майно для особистого користування, ОСОБА_8 в цей час ще спав. Подруга ОСОБА_7 забрала собі мобільний телефон ОСОБА_8 . Через декілька днів до неї приїхали працівники поліції та вони поїхали до відділу поліції, потім вона добровільно повернула все викрадене майно потерпілим.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаялась.
Такі показання обвинуваченої ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння нею змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність її позиції.
А за такого, такі показання обвинуваченої, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнається судом доведеним.
Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілим, шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченої то, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в МОПЛ №1 і МОНД не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання у вигляді обмеження волі.

Між тим, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 , злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про її особу, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачена довела своє виправлення.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: «Wi-Fi» роутер «Atel AMF 80»,, Blutooth «Ergo BTH 110», «УМБ «Puridea S6 1000 mAh silver», які передані на зберігання ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього;

мобільний телефон «Samsung J-5 Galaxy Gold» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в силіконовому чохлі який переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні останньої. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1