УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво № 3683/10 від 29.05.2008р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги),

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, на постанову від 15.03.2018р. старшого детектива керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000069 від 09.03.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що 04.10.2018р. на адресу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи надійшла постанова від 15.03.2018р. старшого детектива керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000069 від 09.03.2016р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , вважає вказану постанову незаконною та передчасною, оскільки на його думку, детективом не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, а тому підстави для закриття кримінального провадження відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Детектив НАБ України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду клопотання, відповідно до якого не заперечував проти задоволення скарги адвоката та скасування постанови про закриття кримінального провадження від 15.03.2018р., оскільки надані Державною інноваційною фінансово-кредитною установою матеріали судової справи № 910/20958/17 за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до ТОВ «ФК «Фактор Плюс», мають відношення до предмету розслідування в даному кримінальному провадженні та можуть бути перевірені лише в ході здійснення досудового розслідування. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000069 від 09.03.2016р., слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000069, внесеному 09.03.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 366 КК України за фактом здійснення невстановленими службовими особами, протягом 2015р., службового підроблення звіту майнових прав, а саме права грошової вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до ДП «Антонов», що виникло на підставі Інноваційного договору № 07/98 від 05.10.1998р.

15.03.2018р. постановою старшого детектива керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження № 0000069 від 09.03.2016р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказане рішення детектива обґрунтоване тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що інформація стосовно підроблення невстановленими особами протягом 2015р. звіту майнових прав права грошової вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до ДП «Антонов», що виникло на підставі Інноваційного договору № 07/98 від 05.10.1998р., а саме вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України не підтвердилася.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до Національного антикорупційного бюро України листом № 18-1/09/18 від 18.09.2018р. з Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, були направлені матеріали судової справи № 910/20958/17 за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до ТОВ «ФК «Фактор Плюс», що винесені судами різних інстанцій протягом 2018р. Тому, детектив НАБ України, зазначив суду, що вказані документи, на його думку, мають відношення до предмету розслідування в даному кримінальному провадженні та можуть бути перевірені лише в ході здійснення досудового розслідування.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена детективом постанова від 15.03.2018р. про закриття кримінального провадження, ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає вимогам статтей 2, 9 КПК України, а також наведеній практиці Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, скарга адвоката підлягає задоволенню, а постанова детектива від 15.03.2018р. скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Державної інноваційної фінансово-кредитної установи задовольнити.

Постанову від 15.03.2018р. старшого детектива керівника Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000069 від 09.03.2016р. - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1