Ухвала
Іменем України
21 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 127/23923/18
провадження № 51- 755 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2018 року,
встановив:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до положень ст. 80 Кримінального кодексу України (далі КК).
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 19 листопада 2018 року, керуючись положеннями статей 372, 532 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на незаконність оскаржуваного судового рішення з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, зокрема положень ст.370 КПК. Просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції з його участю.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим законом.
30 вересня 2016 року набрали чинності зміни до Конституції України, які внесені Законом України від 02 червня 2016 року № 1401- VIII «Про внесення змін до Конституції».
Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України касаційне оскарження судового рішеннязабезпечується у визначених законом випадках.
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено в частинах 1 і 2 статті 424 КПК. Це стосується вироків та ухвал про застосуванняабо відмову у застосуванніпримусових заходів медичного чи виховного характеру суду першоїінстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень суду апеляційної інстанції, постановлених щодо зазначених судових рішень суду першоїінстанції, а такожухвал суду першоїінстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбаченихКПК.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК "Виконання судових рішень" і порядок їхвирішення врегульовано в статті 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконанняпокарань, а такожінших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджений порушує питання про перевірку у касаційному порядку судового рішення, постановленого у порядку статей 537-539 КПК, яким вирішувалось питання, пов`язане із виконанням вироку.
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені після внесення до ст. 129 Конституції України змін і стосуються питання, пов`язаного із виконанням вироку, а їх оскарження в касаційному порядку не передбачено положеннями КПК, тому є підстави для висновку про те, що такі судові рішення не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Крім того, Верховний Суд України у своїх постановах від 27 жовтня та 3 листопада 2016 року (№ 5-121кс16 і № 5-159кс16) також зробив висновок про те, що оскарження в касаційному порядку судових рішень, постановлених за результатами вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, не передбачено законом.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2018 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3