Єдиний унікальний номер 234/4891/19
Номер провадження 11-сс/804/267/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року місто Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Шигірта Ф.С

суддів: Акуленка В.В., Ковалюмнус Е.Л.,

за участю:

секретаря c/з: Дороніна Д.Р.,

прокурора Магери В.В.,

підозрюваного: ОСОБА_2,

захисника Верченко О.О.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника Верченко О.О. на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження № 0001192, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 задоволено. Продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_2 в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001192, тобто до 29 квітня 2019 року без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу. На думку захисника, долучені до клопотання докази підтверджують лише подію злочину, а не вказують на винуватість підозрюваного. Посилаючись в оскаржуваній ухвалі на показання свідків, судом порушено вимоги ст.23 КПК України, щодо безпосередності дослідження показань. Так, без отримання усних показань свідків в судовому засіданні об'єктивно їх оцінити та стверджувати про обґрунтованість підозри неможливо. Як вбачається з матеріалів справи, всі експертизи по вказаному кримінальному провадженню призначались вже більше місяця назад, що суперечить Правилами проведення судово-медичних експертиз. Також в клопотанні не зазначено, яке доказове значення мають ці висновки експертиз. Крім того, вважає недоведеною наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Вказує на можливість застосування до підозрюваного більш м'якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту. В іншому кримінальному провадженні ОСОБА_2 є обвинуваченим, застосований до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту він не порушував. Щодо не визначення розміру застави зазначає, що органами досудового розслідування достовірно не встановлено, що саме підозрюваний вчинив насильницькі дії щодо потерпілого. За таких обставин вважає за можливе призначення застави.

В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний та захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Прокурор просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.177 ч.2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені ст.177 ч.1 КПК України.

Відповідно до змісту ч.ч.3,5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов'язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що подальше тримання під вартою підозрюваного виправдовують такі обставини: заявлений ризик не зменшився або з'явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою; є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дотримався вимог статей 177, 178, 193 КПК, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 злочину, пославшись на конкретні докази зібрані органом досудового розслідування, та наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Так, продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував, що ОСОБА_2 не має постійного місця проживання за місцем проведення досудового розслідування, підозрюється у вчинення тяжкого злочину за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, а тому, оцінюючи можливість бути засудженим, з великою долею вірогідності буде переховуватись від органів слідства, прокуратури, суду. Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони є військовослужбовцями військової частини А0666 та разом з підозрюваним проходять військову службу в одній і тій же військовій частині. Про можливість вчинення підозрюваним іншого злочину вказує наявність кримінального провадження в Суворівському районному суді м. Одеси за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.410 КК України.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшились.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, щодо не визначення розміру застави. Висновки слідчого судді в цій частині відповідають п.2 ч.4 ст.183 КПК України. Так, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Доводи захисника про те, що судом порушено порядок, передбачений ст.23 КПК України, оскільки безпосередньо не допитано в судовому засіданні свідків є передчасними.

Приписами ст.23 ч.3 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення зобов'язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Вказана норма стосується безпосереднього допиту свідків під час судового розгляду, а не допиту свідків під час досудового розслідування.

Необхідність допиту свідків на даному етапі кримінального провадження є судовою дискрецією.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік, стан здоров'я, сімейний стан підозрюваного; обставини, що характеризують особу останнього, його репутацію та інше.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_2 слідчим суддею дотримані.

Свої висновки про обґрунтованість підозри та доведеність ризиків слідчий суддя обґрунтував матеріалами судової справи. Під час апеляційного розгляду, обставини встановлені слідчим суддею знайшли своє підтвердження.

До спливу строку дії попередньої ухвали про запобіжній захід, розслідування не могло бути закінчено з поважних причин, у зв'язку з проведенням експертиз, які на думку органу досудового розслідування є необхідними.

Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту не спростовують висновків слідчого судді та не вказують на незаконність оскаржуваного судового рішення, а тому воно підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження № 0001192, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: