Справа № 132/4358/18
Провадження №1-кп/132/59/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 04.09.2018 року, відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вахнівка, Липовецького району, Вінницької області, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ І-ІІ ступенів с.Люлинці Калинівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей

Калинівської РДА ОСОБА_7 ,

начальника відділу ювенальної превенції

УПД Калинівського ВП ГУНП

у Вінницькій області ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
02.09.2018 року біля 07 год. 00 хв. ОСОБА_3 через вхід з вул. Промислової зайшов на територію ринку м. Калинівка, яка не охороняється та вхід на яку є вільним, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуваючи біля магазину по продажу підшипників, побачив належний ОСОБА_9 велосипед торгової марки «Madison Houston», червоного кольору, який стояв неподалік приміщення даного магазину.

Скориставшись тим, що ОСОБА_9 , який знаходився в приміщенні магазину та залишив велосипед без нагляду, ОСОБА_3 вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, в тому числі власником майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 взяв вищевказаний велосипед та вивів його з території ринку, після чого на викраденому велосипеді зник з місця події, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №713 від 06.11.2018 року, ринкова вартість велосипеду торгової марки «Madison Houston» становить 2100 грн.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на суму 2100 грн.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру неповнолітньому ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Калинівської РДА, начальника відділу ювенальної превенції УПД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю. Суду показав, що близько 07 год. 00 хв. 02.09.2018 року, через вхід з вул. Промислової, він зайшов на територію ринку м. Калинівка, та перебуваючи біля магазину по продажу підшипників, побачив велосипед торгової марки «Madison Houston», червоного кольору, який стояв неподалік приміщення даного магазину. Оскільки власник велосипеда знаходився в приміщенні магазину та залишив велосипед без нагляду, він взяв вищевказаний велосипед та вивів його з території ринку, після чого перевіз його за місцем свого проживання. Через два дні до нього прийшли працівники поліції, які вилучили викрадений велосипед та повернули потерпілому. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_10 звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд кримінального провадження за його відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення усвідомив скоєне, змінив свою поведінку на краще, став належним чином відноситись до навчання, надає необхідну допомогу в домашніх справах, соромиться свого вчинку та завіряє, що такого більше ніколи не повториться.

Представник служби у справах дітей Калинівської РДА ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що неповнолітній ОСОБА_3 до вчинення злочинів на обліку у службі не перебував. Позитивно характеризується по місцю проживання. Тому не заперечує щодо призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Начальник відділу ювенальної превенції ОСОБА_8 суду показав, що неповнолітній ОСОБА_3 на обліку у відділі не перебуває та до адміністративної відповідальності не притягувався. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони. В зв`язку з цим просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано по ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом встановлено не було.

В судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік. Клопотання мотивовано тим, що відповідно до ст.12 КК України вчинене неповнолітнім ОСОБА_3 кримінальне правопорушення класифіковано як злочин середньої тяжкості. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаюється, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, відшкодував потерпілому заподіяну ним шкоду. Після скоєного кримінального правопорушення у ЗОШ І-ІІ ступенів с. Люлинці з ОСОБА_3 була проведена профілактична робота, в результаті якої останній зробив належні для себе висновки. Неповнолітній ОСОБА_3 регулярно відвідує навчання, порушень дисципліни не допускає, а його поведінка є бездоганною.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали дане клопотання, при цьому остання пояснила, що зможе забезпечити належну поведінку сина та здійснити за ним контроль.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд, у відповідності до положень ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від покарання та застосувати до нього заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , посилаючись на те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесене до злочинів середньої тяжкості, раніше не судимий, характеризується позитивно, виховується у неповній багатодітній сім`ї, навчається в 9 класі ЗОШ І-ІІ ступенів, с. Люлинці, Калинівського району Вінницької області, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вважає, що клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх», вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статей 97 та 105 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

З роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" вбачається, що положення ч. 1 ст. 497 КПК кореспондуються з ч. 1 ст. 97 КК, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105 КК) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд в таких випадках при прийнятті рішення керується лише ст. 105 КК.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Вирішуючи питання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, вчинив злочин у неповнолітньому віці, відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, його щире каяття у вчиненому, а також досудову доповідь Калинівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до висновку якої виправлення ОСОБА_3 можливо без обмеження або позбавлення волі на певний строк.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що внаслідок бездоганної поведінки на момент постановлення вироку ОСОБА_3 не потребує застосування покарання і на підставі ст.105 КК України підлягає звільненню від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.3 ч.2 ст. 105 КК України, а саме: передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , оскільки вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілим не заявлявся. Витрати на залучення експертів за проведення судової товарознавчої експертизи Вінницьким НДНКЦ МВС України (висновок експерта № 713 від 06.11.2018р.), становлять 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності - особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у ч.2 ст.1179 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою, або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищевказані особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Разом з цим, ч.3 ст.1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Виходячи із зазначених вимог закону, встановлених судом обставин, стягнення процесуальних витрат у справі на користь держави підлягає з ОСОБА_3 , а за наявності підстав, передбачених в ч.2 ст.1179 ЦК України, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його законного представника ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 374, 484, 485, 493, 498 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та згідно п. 3 ч. 2 ст.105 КК України звільнити його від покарання, застосувавши примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судової товарознавчої експертизи Вінницьким НДНКЦ МВС України № 713 від 06.11.2018 року в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн., а за наявності підстав, передбачених в ч.2 ст.1179 ЦК України, а саме у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування нею шкоди, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його законного представника ОСОБА_5 .

Речовий доказ по справі: велосипед торгової марки «Madison Houston», червоного кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ