Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
04.03.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої),
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Довге, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючий, неодруженого, раніше судимого, визнаний винним і йому призначено покарання
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 361 КК України у вигляді 2 років обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно прихзначено ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 слід рахувати з 27 квітня 2018 року з 21 години 00 хвилин.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні у загальній сумі 3 176,80 грн. (три тисячі сто сімдесят шість гривень 80 копійок).
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення: починаючи з 09 червня 2015 року по 09 липня 2015 року, з 30 липня 2015 року по 06 жовтня 2015 року, з 15 квітня 2016 року по 27 травня 2016 року, з 16 травня 2017 року по 08 серпня 2017 року, з 27 квітня 2018 року по 02 листопада 2018 року (до дня набрання вироком законної сили у цьому кримінальному провадженні), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_9 від 16.03.2013 року про стягнення майнової шкоди у розмірі 4 500,00 грн. залишено без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_10 від 13.01.2012 року про стягнення майнової шкоди у сумі 1 500,00 грн. залишено без розгляду.
Роз`яснено всім потерпілим, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України
Особову справу ОСОБА_11 ухвалено повернути до Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9) за приналежністю.
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин. Так, 03 січня 2013 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , під час проїзду в маршрутному таксі № 8, діючи умисно, таємно викрав з жіночої сумочки громадянки ОСОБА_10 гаманець червоного кольору, вартістю 24,00 гривні, у якому знаходились грошові кошти в сумі150,00 гривень та золотий ланцюжок, вагою 4 грами, 585 проби вартістю 1 344,00 гривень, чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 1 518,00 гривень.
Крім того, 05 січня 2013 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 77 по вул. Заньковецької в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, проник в салон автомобіля марки "Citroen Jumper", номерний знак - НОМЕР_1 , звідки викрав належну громадянину ОСОБА_12 джинсову сумку - вартістю 64,00 гривень, у якій знаходились грошові кошти в сумі 5 000,00 гривень, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 5 064,00 гривень.
Крім того, 10 січня 2013 року, приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_6 , знаходячись на пішохідному мості між пл. Театральною та пл. Ш.Петефі в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, викрав з жіночої сумочки громадянки ОСОБА_13 жіночий гаманець - вартістю 145,00 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі100 гривень та 200 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України дорівнюють 1 598 гривень 60 копійок, чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 1 843 гривні 60 копійок.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 24.01.2013 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись неподалік будинку № 15, що розташований по вул. Берчені, 15, у м. Ужгороді, діючи умисно, з метою знищення шляхом підпалу автомобіля марки «BMW», номерний знак НОМЕР_3 , який належить громадянину ОСОБА_15 та знаходився припаркованим поряд з вказаним будинком, пошкодив металевим прутом з арматури кришку бензобаку зазначеного автомобіля та відламав її, після чого підпалив аркуш паперу, який кинув в заливну горловину бензобака, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було доведено з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_15 погасив горіння аркуша паперу.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст. 15 ч. 2 ст. 194 ч. 2 КК України.
Крім того, 30 січня 2013 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля кафе «Парадіз» що на пл. Корятовича, 8, в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, проник в автомобіль марки «Citroen Evasion», номерний знак НОМЕР_4 , який належить громадянину ОСОБА_9 , звідки таємно викрав сумку вартістю 282,00 гривень, у якій знаходився «іраd1» - вартістю 2 949,00 гривень та грошові кошти в сумі 1 300,00 гривень, і заволодівши викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 4 531,00 гривень.
Крім того, 03 лютого 2013 року приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти під`їзду № 3 по вул. А.Корольова в м. Ужгороді, діючи умисно, повторно, розбив скло на втомобілі марки «Тойота камрі», номерний знак НОМЕР_5 , який належить гр. ОСОБА_16 , проник в салон автомобіля, звідки викрав грошові кошти в сумі 200,00 гривень, завдавши останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 04 жовтня 2016 року, близько 10 год. 04 хв. ОСОБА_6 зайшов у незачинений службовий кабінет старшої медсестри обласної клінічної лікарні міста Ужгорода, що розташований на першому поверсі обласної клінічної інфекційної лікарні міста Ужгорода, за адресою місто Ужгород, вулиця Грибоєдова, 20а, звідки викрав із сумки, належній ОСОБА_17 , гаманець чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта становить 294 гривні 68 копійок, з грошовими коштами, що знаходились у гаманці, в сумі 2 000 гривень та 20 фунтів стерлінгів, які згідно курсу Національного банку України становлять 667 гривень 09 копійок, завдавши ОСОБА_17 матеріального збитку на загальну суму 2 961 гривень 77 копійок.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, 02 січня 2018 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні приймальні, що на п`ятому поверсі будівлі Закарпатської обласної ради за адресою: місто Ужгород, площа Народна, 4, викрав гаманець, який не становить матеріальної цінності для потерпілої, однак в якому знаходились грошові кошти в сумі близько 190 гривень та банківські карти банківська карта банку «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , банківська картка банку «А-банк» № НОМЕР_7 , банківська карта банку «Юнікредітбанк» № НОМЕР_8 , банківська карта банку «Укрсиббанк» № НОМЕР_9 , банківська карта банку «Укрсоцбанк» № НОМЕР_10 , належні потерпілій ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, маючи єдиний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, близько 15 год. 35 хв., знаходячись за адресою: місто Ужгород, вул. Гойди, 10, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) ПАТ «Комінвестбанк», ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної картки № НОМЕР_10 (ПІН-коду), яку він викрав у потерпілої ОСОБА_19 , зняв з поточного рахунку грошові кошти на загальну суму 10 000 (десять тисяч) гривень.
02 січня 2018 року близько о 15 годині 35 хвилин ОСОБА_6 в м. Ужгород, вул. Гойди, 10, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) ПАТ «Комінвестбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмним технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно - обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу банківського терміналу самообслуговування, що полягало у введенні персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки № НОМЕР_10 (ПІН-коду), яку він викрав у потерпілої ОСОБА_19 , встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта ПАТ «Комінвестбанк» ОСОБА_19 , шляхом введення відповідного запиту спричинив виток інформації з автоматизованої системи, що виразилось у відображенні на екрані банківського автомату самообслуговування даних про поточний стан рахунку клієнта банку ОСОБА_19 .
Таким діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 cт. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а також за ч. 1 cт. 361 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: несанкціоноване втручання в роботу, автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації.
Крім того, 30 січня 2018 року близько 14 год. 10 хв. ОСОБА_6 проник до приміщення кабінету № 11 редакції газети «Новини Закарпаття», звідки таємно викрав жіночу сумку, у якій знаходилася ручка фірми «Parker», хрестик виготовлений із срібла 925 проби та документи, належні потерпілій ОСОБА_20 , 1979 року народження, чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 2 035 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, 22 березня 2018 року в період часу з 10:55 год. по 11:05 год. ОСОБА_6 зайшов в приміщення адміністративної будівлі, з метою працевлаштування, зайшов в службовий кабінет «Табельник» Станції Ужгород, розташованої за адресою: м. Ужгород, вул. Станційна, 11, звідки викрав з шафи жіночу сумку чорного кольору, всередині якої знаходились: ключі, гаманець синього кольору, які не становлять матеріальної цінності для потерпілої, та у якій були грошові кошти в сумі 400 гривень та банківські карти - зарплатна банківська карта банку «Ощадбанку» рахунку № НОМЕР_11 , належна потерпілій ОСОБА_21 , банківська карта банку «Ощадбанку» рахунку № НОМЕР_12 , належна потерпілому ОСОБА_22 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий на ім`я ОСОБА_21 . Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 03.07.1996 року, картку платника податків № НОМЕР_14 , видану на ім`я ОСОБА_21 , Ужгородською ОДПІ ГУ ДФС в Закарпатській області 26.03.2015 року та його копію, службове посвідчення ОСОБА_21 , належні останній, чим спричинив їй матеріального збитку на суму 400 гривень.
В подальшому, в період часу з 11:22 год. по 11:24 год. 22.03.2018, в приміщенні торговельного супермаркету «Вопак», використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат), ввівши персональний ідентифікаційний номер платіжної картки AT «Ощадбанк», належного ОСОБА_22 , зняв з поточного рахунку грошові кошти на загальну суму 1 000 (одна тисяча) гривень, чим спричинив матеріальної шкоди ОСОБА_22 на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить пом`якшити покарання, призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2018 та зменшити термін позбавлення волі до трьох років, оскільки він повністю визнав злочини та сприяв їх розкриттю. Також ОСОБА_6 просить зарахувати періоди попереднього ув`язнення до строку відбування покарання в розрахунку день за два, а саме: з 27.05.2013 по 30.12.2014, та/або частково з 27.05.2013 до моменту винесення вироку 13.08.2013, з 09.06.2015 по 27.05.2016, з 16.05.2017 по 08.08.2017 та з 27.04.2017 до набрання вироком законної сили. Стверджує, що злочини вчиняв у зв`язку з безвихідною ситуацією, відсутністю житла, роботи та необхідного матеріального забезпечення для прожиття.
В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, та направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що судове засідання проведено з порушенням права на захист та змагальністю сторін, що є порушенням норм процесуального закону. Недослідження доказів обвинувачення вважає недопустимим та є підставою для скасування вироку суду. Вказує, що судом не було досліджено матеріали справи під час судового розгляду, при цьому суд обмежився тільки допитом обвинуваченого та його характеризуючими даними, дослідивши матеріали справи в нарадчій кімнаті, що є порушенням. Крім того вказує, що злочини в яких він обвинувачується за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України (вчинені: 03.01.2013, 05.01.2013, 10.01.2013, 24.01.2013, 30.04.2013) він не скоював, що підтверджується довідками наявними в 1 томі, де зазначено, що він в цей час перебував в інших містах України. Також вважає, що інкримінований злочин згідно події від 30.01.2018 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок Ужгородського міськрайонного суду від 02.10.2018 та направити справу на новий судовий розгляд. Зазначає, що вирок постановлений з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки суд першої інстанції провів судовий розгляд у порядку ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів, однак із звукозапису судового засідання вбачається, що суд не роз`яснив учасникам судового розгляду правові наслідки не дослідження доказів. ОСОБА_6 заперечував свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України, тому місцевий суд зобов`язаний був змінити порядок дослідження доказів та дослідити всі докази, що підтверджують висунуті йому обвинувачення по всім епізодам. Також адвокат вказує, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ст. 361 КК України, а обвинувальний акт не містить складових вказаного кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора про часткове підтримання апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 349 КПК України, після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З урахуванням того, що судом не були досліджені докази обвинувачення у тій частині, які заперечувались ОСОБА_6 , а також в порушення положень ст. 349 КПК України суд не роз`яснив учасникам судового провадження наслідки недослідження доказів, ухвалений вирок не можна вважати таким, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
З наведених підстав апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 є обгрунтованою та підлягає задоволенню. З цих же підстав підлягає частковому задоволенню апеляційна скарга прокурора, оскільки встановлено, що суд зараховуючи обвинуваченому у строк відбуття покарання періоди знаходження його під вартою, не врахував вирок Виноградівського районного суду від 29.03.2013 та не застосував положення ч.4 ст. 70 КК України.
Доводи ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо заперечення окремих епізодів злочинів, в тому числі невірної кваліфікації діянь, апеляційним судом не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінальних правопорушень не були досліджені судом першої інстанції.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив такі істотні порушення норм КПК України, які перешкодили йому ухвалити законний та обгрунтований вирок, тому на підставі ч.1 ст. 409 та ч.1 ст. 412 КПК України він підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
Під час нового розгляду суду слід дотриматись порядку розгляду кримінального провадження, передбаченого главою ІУ КПК України, перевірити та врахувати доводи апеляційних скарг щодо правильності кваліфікації діянь, доведеності вини, признанення покарання за сукупністю злочинів( вироків) відповідно до положень ч.1, ч.4 ст. 70 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги: прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 185 КК - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити тримання під вартою строком до 04 квітня 2019 року.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: