ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/442/19

Провадження № 1-кп/348/248/19

03 квітня 2019 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000104 за обвинувальним актом від 21.02.2019 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки м. Надвірна, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, працюючої по тимчасових заробітках, згідно ст. 89 КК України не судимої, громадянки України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Злочин нею вчинено за наступних обставин.

14.02.2019 р. близько 11:30 год. ОСОБА_4 перебувала у приміщенні Надвірнянської дитячої лікарні, що за адресою м. Надвірна, вул. Руднєва 22, Івано-Франківської області. Через привідчинені двері палати № 6 ОСОБА_4 побачила мобільній телефон, який знаходився на тумбочці біля ліжка, і в цей час в неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний, суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, пройшла до палати № 6, де із тумбочки взяла мобільний телефон марки «Samsung J1» ІМЕІ № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , вартістю 1300 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 25 грн., чохол вартістю 99 грн., загальною вартістю 1449 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та викраденим розпорядилася на власний розсуд.

21.02.2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, яка долучена до матеріалів кримінального провадження і відповідно до якої ОСОБА_4 визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Сторони угоди узгодили покарання за вчинення злочину в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю, підтримала угоду про примирення і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладення угоди є цілком добровільним, вона повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримала угоду про примирення і просила її затвердити та призначити узгоджене покарання. Вказала, що укладення угоди є цілком добровільним.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначення узгодженого сторонами покарання. Вказала, що умови ушоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену сторонами угоду слід затвердити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 обгрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

На день підписання угоди матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Враховуючи особу обвинуваченої та обставини, при яких нею вчинено злочин суд прийшов до висновку, що їй слід призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в межах санкції, передбаченої Особливою частиною КК України за цей вид злочину у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Дане покарання визначене в угоді про примирення і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Samsung J1» ІМЕІ № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар», та сім-картою мобільного оператора «МТС», та чохол, які знаходяться на відповідальному зберіганні в ОСОБА_6 , слід повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.314, 373-374, 376, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 21 лютого 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung J1» ІМЕІ № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар», та сім-картою мобільного оператора «МТС», та чохол, які знаходяться на відповідальному зберіганні в ОСОБА_6 повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1