Справа № 1-в/593/3/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"25" лютого 2019 р.

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника Бережанського районного сектору

з питань пробації філії державної установи «Центр пробації»

в Тернопільській області ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани Тернопільської області клопотання Бережанського районного сектору з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, у шлюбі не перебуває, утриманців немає, з неповною базовою середньою освітою (9 класів), депутатом не обирався, раніше судимого, востаннє вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року за ч.2 ст. 309 КК України до 4-х років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробувальним іспитовим строком на 2 роки, встановивши обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Бережанський районний сектор з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ( далі орган пробації) в особі провідного інспектора ОСОБА_4 , звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі відносно ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 12.04.2017 року відносно ОСОБА_5 , 1986 року народження, надійшов на виконання в Бережанський РС з питань пробації 15.05.2017 року і зареєстрований під вхідним № УП/Т/2/323.

З порядком та умовами відбування випробувального строку, а також обов`язками, які поклав на нього суд згідно вироку, засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений 26.05.2017 року, а також 26.05.2017 року в поясненні засуджений ОСОБА_5 вказав, що зобов`язується від випробувального строку не ухилятися та виконувати обов`язки, покладені на нього судом.

За час перебування на обліку Бережанського РС з питань пробації засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, так як після дачі зобов`язання в поясненнях від 26.05.2017 року, 05.09.2017 року, 05.12.2017 року не ухилятися від випробувального строку, виконувати обов`язки, покладені на нього судом та не притягатися до адміністративної відповідальності, 07.12.2017 року із довідки Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області за вих.№ 8149/101/0117 від 06.12.2017 р. стало відомо, що порушник ОСОБА_5 у листопаді 2017 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП і згідно постанови засідання адміністративної комісії Жовнівської сільської ради від 08 грудня 2017 року оголошено попередження.

За результатами вчинення правопорушення із засудженим проведено індивідуальну профілактичну бесіду і повторно наголошено на необхідності виконання обов`язків, покладені на нього згідно вироку суду (ст. 76 КК України) та відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням (ст. 166 КВК України).

Незважаючи на проведення індивідуальної профілактичної бесіди та роз`яснювальну роботу, ОСОБА_5 в липні 2018 року знову вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення), за що отримав штраф у розмірі 51 грн. Дана інформація стала відома із довідки Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області за вих. № 5663/101/0118 від 07.08.2018 р. і підтверджена постановою про накладення адміністративне стягнення.

За вчинення даного адмінправопорушення 04.09.2018 року із засудженим вдруге проведено індивідуальну профілактичну бесіду і повторно наголошено на необхідності виконання обов`язків, покладених на нього згідно вироку суду (ст. 76 КК України) та відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням (ст. 166 КВК України).

Засуджений ОСОБА_5 , на якого згідно п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язок з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, без поважних причин не з`явився на реєстрацію 04 грудня 2018 року, чим порушив визначений вироком суду та покладений на нього обов`язок. 05.12.2018 року працівником органу пробації на адресу засудженого було направлено виклик за вих. № УП/Т/2/1297. ОСОБА_5 за викликом працівника органу пробації не з`явився, хоч був належним чином повідомлений, в тому числі через орган місцевого самоврядування с. Жовнівка і будь яких поважних причин неявки не повідомив. 12.12.2018 року засудженому направлено повторний виклик. 13 грудня 2018 року ОСОБА_5 з`явився в Бережанський РС з питань пробації і повідомив, що у нього боліла нога і він забув з`явитися. За невиконання обов`язку, покладеного на нього згідно вироку суду, а саме за порушення п. 1. ч. 1 ст. 76 КК України 13 грудня 2018 року засудженому ОСОБА_5 оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням направлення його для відбування призначеного покарання. Із довідки ДОП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області за 4 квартал 2018 року стало відомо, що у грудні 2018 року засуджений ОСОБА_5 три рази притягувався до адміністративної відповідальності, а саме за ст. 152 КУпАП, за ст. 178 КУпАП та ст. 175-1 ч. 1 КУпАП. Після отримання постанов, що підтверджують вчинення засудженим правопорушення і притягнення його до адміністративної відповідальності (копія постанови № 544263 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 грн. та копія постанови № 544264 від 25.12.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 ч. 1 КУпАП та накладення попередження). 02 січня 2019 року засудженому ОСОБА_5 за систематичне (3 і більше рази) вчинення протягом іспитового строку адміністративних правопорушень, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, - оголошено друге попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання. 03 січня 2019 року на адресу Бережанського РС з питань пробації надійшла копія постанови засідання адміністративної комісії Жовнівської сільської ради про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення 26.12.2018 року правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП і накладення на нього адмінстягення у вигляді попередження. Враховуючи викладене, орган пробації вважає, що засуджений ОСОБА_5 не зробив для себе належних висновків, своєю поведінкою не виправдав виявлену йому судом довіру і не став на шлях виправлення, порушив обов`язок, який покладений на нього згідно вироку суду, а саме п. 1. ч. 1 ст. 76 КК України та систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що потягнули за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. А тому, на підставі ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України й вирішено звернутися до суду із даним клопотанням.

Суд, заслухавши позицію представника пробації, який щодо задоволення клопотання покладається на думку суду, пояснення засудженого, який щодо задоволення клопотання заперечив, з`ясувавши думку прокурора, який вважає клопотання передчасним і таким, що не підлягає до задоволення, дослідивши подання, матеріали особової справи, приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості між начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 2 класу ОСОБА_6 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_7 укладену 31 березня 2017 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 18 березня 2017 року. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 березня 2017 року покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній, у визначений законом строк з`явився до органу пробації та був поставлений на облік, 26 травня 2017 року ознайомлений з покладеними обов`язками і йому було встановлено графік явки на реєстрацію. І впродовж цього періоду й до 04 грудня 2018 року, засуджений такого графіку не порушував. Лише один раз, 04 грудня 2018 року засуджений не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу пробації. З цього приводу засуджений ОСОБА_5 надав письмові пояснення, особисто 13 грудня 2018 року, з`явившись до органу пробації і пояснив неявку погіршенням стану здоров`я, викликаного травмою ноги; по телефону не мав змоги повідомити, оскільки у нього його немає. ( Представник органу пробації не заперечила поінформованості про травму ноги засудженого, яка мала місце в період жовтня-листопада 2018 року). В решті, доводи засудженого про причини неявки органом пробації не перевірялися.
Характеристики засудженого ОСОБА_5 за весь час перебування на обліку в органі пробації, видані органом місцевого самоврядування за місцем проживання засудженого, є всі без винятку позитивними.
З початку іспитового строку встановленого засудженому - тобто з 12 квітня 2017 року пройшов тривалий час, іспитовий строк закінчується 13 квітня 2019 року. Засуджений ОСОБА_5 має постійне місце проживання; за межі України без дозволу уповноваженого органу пробації він не виїжджав, місця свого проживання не змінював. Відомостей про його ухилення від проведення з ним індивідуально-профілактичної роботи працівниками органу пробації, суду не повідомлено. Суд вважає, що причини його єдиної неявки на реєстрацію заслуговують на увагу; так, неявка мала разовий характер; для розгляду даного клопотання засуджений з`явився добровільно на виклик суду; поведінка засудженого в судовому засіданні свідчить про його бажання стати на шлях виправлення.
Щодо фактів притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що за епізодами від 08 грудня 2017 року та 03 січня 2019 року за ст. 152 КУпАП, де засуджений притягнутий до адміністративної відповідальності за некошений бур`ян та засміченість власного подвір`я, - рішення по таких справах прийняте із застосуванням ст. 22 КУпАП, що свідчить про малозначність вчиненого діяння і судом до уваги в даному випадку не приймається. По решті правопорушень - від 07 серпня 2018 року за ст. 176 КУпАП, від 18 грудня 2018 року за ст. 178 КУпАП та від 25 грудня 2018 року за ст. 175-1 КУпАП, суд вважає, що вчинення засудженим таких адміністративних правопорушень не є істотними та грубими порушеннями громадського порядку й не несуть свідомого систематичного характеру, який дав би суду достатні підстави вважати, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення й перевиховання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 під час іспитового строку, який на даний час спливає, свідчить про те, що покладені на нього судом обов`язки він загалом виконує. Зазначене, в сукупності з іншими обставинами, наведеними вище, дозволяє суду дійти висновку, що шанс на виправлення засудженого не втрачено, на цей час він не потребує ізоляції від суспільства. А тому у цій частині суд вважає клопотання органу пробації необґрунтованим.
Окрім цього суд зазначає й наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

Пунктом 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015р. № 13 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" судам роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст.476 КПК у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Суд, здійснюючи розгляд таких клопотань, має чітко відмежовувати невиконання угоди (ч. 1 ст. 476 КПК), яке тягне за собою скасування вироку, постановленого на підставі угоди, від умисного невиконання угоди (ч. 5 ст. 476 КПК), яке, окрім скасування вироку, є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України.

Отже, порушене органом з питань пробації питання фактично стосується можливого невиконання засудженим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості, на підставі якої ухвалено вирок у даному кримінальному провадженні, наслідки невиконання якої визначені ст. 476 КПК України, а не виключно ч. 2 ст. 78 КК України, а тому, дане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.75,76,78 КК України, ст. ст. 476, 537, 539 КПК України, ст.ст.165,166 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Бережанського районного сектору з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 7 (семи) діб з моменту її проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1