Справа № 461/5546/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2018 року. Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

та захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові об`єднане кримінальне провадження /внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003227 від 14.07.2018 року/ та кримінальне провадження /внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002959 від 22.06.2018 року/ про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.10.2015 р. вироком Галицького районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_5 14.07.2018 року, приблизно о 03.30 год., перебуваючи по вул. Князя Романа, 7 у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за попередньою змовою з невстановленою особою, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , поваливши його ударом в потиличну частину голови на землю, нанісши удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, відкрито заволодів гаманцем ОСОБА_7 в якому були грошові кошти у сумі 2126 грн., водійське посвідчення на його ім`я, банківські карти (Приватбанк № НОМЕР_1 , Ощадбанк № НОМЕР_2 , Промінвестбанк № НОМЕР_3 ) та мобільним телефоном «Sony Xperia Z» вартістю 2000 грн., завдавши матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 4126 грн., однак, ОСОБА_5 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки намагаючись втекти з місця події був затриманий працівником поліції, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 -ч.2 ст. 186 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 19.06.2018 року, приблизно о 00.10 год., перебуваючи на пл. Кропивницького, 1 у м. Львові, неподалік входу в храм св. Ольги та Єлизавети, маючи умисел на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , нанісши, удар кулаком правої руки в потилицю потерпілому ОСОБА_8 повалив його на землю та відкрито заволодів мобільним телефоном останнього марки «Samsung Galaxy» вартістю 1500 грн., із сім-картками мобільних операторів «Київстар» вартістю 10 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 30 гривень, та «Лайфсел» вартістю 30 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 20 гривень, також на екрані вказаного телефону було захисне скло вартістю 80 гривень та чохол вартістю 100 гривень, мобільним телефоном марки «Nokia» вартістю 500 гривень в якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» вартістю 30 гривень на рахунку, якої коштів не було та гаманцем потерпілого, вартістю 100 гривень, в якому були, водійське посвідчення та посвідчення працівника залізниці видані на ім`я потерпілого, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ДеоНексіа» (д.н.з. НОМЕР_4 ), банківська карта «Ощадбанк», банківська карта «Приватбанк», з якої в подальшому невідомою особою, було знято грошові кошти у сумі 13000 гривень, завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 15 400 гривень, тобто, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним замаху на грабіж та грабежу, зазначивши, що 14.07.2018 року, перебуваючи по вул. Князя Романа, 7 у м. Львові, побив ОСОБА_7 , через те, що мав на мені заволодіти його майном, однак, цього не зробив, так-як був затриманий працівником поліції; окрім того, пояснив, що 19.06.2018 року, перебуваючи неподалік входу в храм св. Ольги та Єлизавети, застосував насильство до потерпілого ОСОБА_8 , нанісши йому удар кулаком правої руки в потилицю, повалив його на землю та заволодів майном останнього. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Також просив врахувати його тяжку хворобу.

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не з`явились; подали до суду заяву, в якій вказав, що не мають можливості відвідувати судові засідання у даній справі. Просили проводити розгляд справи без їх участі, сторону обвинувачення підтримують в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 14.07.2018 року, приблизно о 03.30 год., перебуваючи по вул. Князя Романа, 7 у м. Львові, побачив як двоє осіб наносили тілесні ушкодження третьому. Підійшов до них, для вияснення обставин, однак ОСОБА_5 почав втікати. Він піймав ОСОБА_5 та викликав працівників поліції. На досудовому розслідуванні під час проведення слідчих дій та в суді свідок впізнав ОСОБА_5 . Ствердив, що саме ОСОБА_5 був одним з тих хлопців, хто 14.07.2018 року вчиняв грабіж шляхом застосування насильства.
Суд надає віри показанням свідка, оскільки вони об`єктивно відображають обставини справи, підтверджуються іншими доказами, зокрема протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею до нього від 20.07.2018 р. дослідженими судом; не оспорюються обвинуваченим.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальноих правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України, також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, зокрема:
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.07.2018 р. та фототаблицею до нього стверджується, що свідок ОСОБА_10 впізнав особу, яка 14.07.2018 р. близько 03.30 год., перебуваючи по вул. Князя Романа, 7 у м. Львові, за попередньою змовою групою осіб, шляхом застосування насильства відкрито заволоділа майном ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_5 ;
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.07.2018 р. та фототаблицею до нього стверджується, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, яка 14.07.2018 р. близько 03.30 год., перебуваючи по вул. Князя Романа, 7 у м. Львові, за попередньою змовою групою осіб, шляхом застосування насильства відкрито заволоділа його майном, а саме ОСОБА_5 ;
-протоколом огляду місця події, яка мала місце 14.07.2018 р. було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 2126 грн., гаманець всередині якого знаходились банківські картки, проїзді білети, а також посвідчення водія;
-постановою про визнання вказаних вище предметів речовими доказами від 14.07.2018 р.;
-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.10.2018 р. та фототаблицею до нього стверджується, що потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу, яка перебуваючи на пл. Кропивницького, 1 у м. Львові, неподалік входу в храм св. Ольги та Єлизавети, нанесла тілеслі ушкодження та викрала особисті речі, а саме ОСОБА_5 ;
-даними протоколу затримання особи від 14.07.2018 року із якого вбачається, що ОСОБА_5 затримано під час вчинення злочину.

Суд, оцінивши наведені докази, обставини справи, не вбачає правових підстав для визнання доказів недопустимими в порядку ст.89 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_5 характеризується посередньо; на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває; зобов`язався потерпілому відшкодувати шкоду в повному обсязі; хворіє на тяжку хворобу.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного, особи винного та обставин справи, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України - за якою кваліфіковано злочин - ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, а також вважає, що при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання буде досягнуто його мету.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: грошові кошти у сумі 2126 грн., гаманець всередині якого знаходяться банківські картки, проїзні білети, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , слід повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 14 липня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити в силі до вступу вироку у законну силу.

Речові докази: грошові кошти у сумі 2126 грн., гаманець всередині якого знаходяться банківські картки, проїзні білети, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , повернути потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1