Справа № 204/971/19
Провадження № 1-кс/204/333/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

за участю законного представника ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

7 лютого 2019 року слідчий СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНПУ в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про обрання застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування вимог зазначає, ОСОБА_4 , 01.02.2019, близько 20:30 години, знаходився з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на пішохідній доріжці поблизу Красногвардійського РАГСУ, що розташований по пр. Пушкіна, 67 у м. Дніпро, де побачили раніше їм не знайомого потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який стояв на пішохідній доріжці в очікуванні автомобіля служби таксі та тримав у руках мобільний телефон марки «iPhone SE 32 GB SpaceGray». В цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 раптово виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «iPhone SE 32 GB SpaceGray», поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, 01.02.2019, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , диючи умисно, з корисливих мотивів, наблизився до потерпілого ОСОБА_9 та схопив останнього за капюшон, не даючи змоги потерпілому піти. Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , наблизився до потерпілого ОСОБА_9 наніс останньому своєю рукою один удару в область скроні, внаслідок чого, потерпілий ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на асфальтове покриття. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з метою подолання волі потерпілого ОСОБА_9 до вчинення можливого опору, стали наносити останньому численні удари ногами по тулубу та верхнім кінцівкам, спричиняючи фізичну біль потерпілому, тобто застосували відносно потерпілого насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після цього, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, 01.02.2019, близько 20:30 години, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , скориставшись тим, що воля потерпілого ОСОБА_9 до вчинення можливого опору подавлена, попередньо застосувавши насильство яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою наживи, відкрито викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме:мобільний телефон «Iphone SE 32 GB SpaceGray» imei 1: НОМЕР_1 , сірого кольору, який знаходився в гумовому прозорому чохлі, та в середині якого знаходилась сім-карти оператора мобільного звязку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_2 . Після цього ОСОБА_4 та співучасник вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , з місця його вчинення з відкрито викраденим майном пішли, розпорядившись відкрито викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду, в розмірі 9 000 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфікуються за ч. 2 ст.186 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними доказами по кримінальному провадженню у своїй сукупності.

05.02.2019 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.02.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру відповідно до ч. 2 ст.186 КК України.

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, слідство приходить до висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4до 6 років, окрім того, вік та стан здоров`я останнього не перешкоджають домашньому арешту, також останній розуміє, що йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання до 6 років позбавлення волі тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, враховуючи те, що безпосередньо після скоєння злочину потерпілий надав заяву, в якій вказав що боїться за своє життя та здоров`я у зв`язку з нападом на нього, ОСОБА_4 може використовувати моральний та фізичний тиск, впливати на потерпілого, також є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому доцільно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Враховуючи вищевикладене та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у слідства є достатні підстави вважати, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Таким чином, з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_4 , переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілого або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний, його законний представник та захисник у судовому засіданні не заперечували проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що він не був доведений прокурором у судовому засіданні, а тому підстав вважати, що підозрюваний дійсно може вчинити нове кримінальне правопорушення, у слідчого судді немає.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 неповнолітній, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, але навчається та має постійне місце реєстрації та проживання, а також те, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином та за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 , який безпосередньо після нападу надав заяву, в якій вказав, що боїться за своє життя та здоров`я.

Враховуючи, що повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, з метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, та враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 навчається з 08.00 години ранку до 15.40 години, а також не офіційно має роботу до 18.00 години, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 20.00 години до 07.00 години, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 10, 131-132, 181, 184, 193-196, 205, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в період часу з 20.00 години до 07.00 години, строком на два місяці, тобто до 7 квітня 2019 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не залишати в період часу з 20.00 години до 07.00 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду місця постійного проживання, а саме кімнату АДРЕСА_3 ;

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1