печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 22.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002853 та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
06.03.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 07.03.2019, на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 22.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002853.

Вказану постанову вважає постановленою безпідставно, без належної перевірки доводів, викладених у заяві, а тому просить скасувати рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002853 та зобов`язати слідчого допитати його в якості потерпілого та представника потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002853, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 151, ч. 1 ст. 314, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 22.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та представником потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002853.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Так, в оскаржуваній постанові слідчий вказує, що на даній стадії досудового розслідування не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про заподіяння заявнику ОСОБА_3 шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, що передбачено ст. 55 КПК України та доводи викладені заявником вважає невмотивованими та необґрунтованими. Також слідчий зазначив, що відповідно до ст. 45 та ст. 50 КПК України ОСОБА_3 не може бути захисником у кримінальному провадженні, оскільки повноваження захисника ним не були підтверджені, відомості у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, а тому на даний час відсутні підстави надання ОСОБА_3 статусу потерпілого та представника потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується з такими доводами та вважає, що зазначене вказує на відсутність в органу досудового розслідування підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим та представником потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0002853, а відтак слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення вимог скарги, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

Разом з тим, що стосується інших вимог скарги, зазначених заявником, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки таке оскарження не передбачено в порядку ст. 303 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 22.02.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002853 та зобов`язати вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1