Справа № 1-345/11

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника заявника ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року кримінальну справу відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 198-2 та ч. 1 ст. 101 КК України провадженням закрито у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись із даною постановою, 30 березня 2018 року ОСОБА_7 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами.
Як зазначила у своїй заяві ОСОБА_7 , фактично постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року ґрунтувалася на висновку комісійної судово-медичної експертизи № 60 від 27 серпня 2004 року, де зазначено, що травма, заподіяна ОСОБА_4 перебуває в прямому причинному зв`язку з її інвалідністю. На підставі даної постанови ОСОБА_4 було подано до неї різні позови, в обґрунтування позовних вимог яких було надано суду докази, деякі з яких суперечать зазначеним у постанові обставинам, зокрема тій обставині, що закрита черепно-мозкова травма, заподіяна ОСОБА_4 перебуває в причинному зв`язку з її інвалідністю. В зв`язку з чим вважає, що постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року повинна бути переглянута за ново виявленими обставинами.
В судовому засіданні захисник заявника ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подану заяву підтримав, з підстав, викладених в ній та просив суд її задоволити.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року, з підстав, викладених у письмових запереченнях потерпілої.
Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_7 , просила відмовити у її задоволенні, оскільки наведені заявником обставини не можна вважати нововиявленими, так як всі вони були наявні на час розгляду по суті кримінальної справи та були предметом розгляду у Рівненському міському суді Рівненської області.
Заслухавши прокурора, потерпілу, її представника, заявника, її захисника, вивчивши матеріали кримінальної справи, матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року кримінальну справу відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 198-2 та ч. 1 ст. 101 КК України провадженням закрито у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. При цьому зазначена норма закону містить вичерпний перелік таких обставин, зокрема:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого,прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншою правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
В порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України заявником ОСОБА_7 у заяві не було зазначено обставин, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та сторонам судового провадження під час судового розгляду, і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність постанови, що належить переглянути, а також їх обґрунтування.
Фактично доводи заявника щодо необхідності перегляду постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувалися судом при ухваленні постанови. Так, заявник ОСОБА_7 вказує на те, що фактично постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року ґрунтувалася на висновку комісійної судово-медичної експертизи № 60 від 27 серпня 2004 року, де зазначено, що травма, заподіяна ОСОБА_4 перебуває в прямому причинному зв`язку з її інвалідністю. Однак, вважає, що ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлено неправильно. Дана помилка зумовлена не невірно діагностованим переломом тім`яної кістки зліва. Наявність даного перелому виключена рентгенологічним дослідженням кісток черепа в Рівненській обласній лікарні. В обґрунтування своїх пояснень, заявник ОСОБА_7 посилається на висновок експерта № 206 від 20 вересня 2000 року, згідно якого ушкодження, наявні у ОСОБА_4 не є небезпечними для життя і згідно «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також, згідно листа головного лікаря Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи РОДА ОСОБА_8 № 308 від 09.07.2012 року, ОСОБА_4 , на підставі заключення № 1608 від 06.08.2009 року та діючої інструкції про встановлення груп інвалідності, встановлена третя група інвалідності від загального захворювання. Відтак, заявник ОСОБА_7 вважає, що інвалідність ОСОБА_4 ніяк не може перебувати у причинному зв`язку з отриманими травмами, оскільки є результатом саме загального захворювання.
Однак, суд не погоджується з даними твердженнями заявника ОСОБА_7 , оскільки відповідно до листа головного лікаря Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи Рівненської обласної державної адміністрації № 648/01-12/18 від 19.07.2018 року ОСОБА_8 , згідно п. 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 загальне захворювання являється однією з причин інвалідності. Ця причина інвалідності встановлюється в тих випадках, коли втрата працездатності настає від будь-якого захворювання або анатомічного дефекту, які не пов`язані з виробничою травмою, з проходженням військової служби, участю у Великій Вітчизняній війні, з наслідками аварії на ЧАЕС тощо. Оскільки захворювання ОСОБА_4 : Стійкі наслідки перенесеної ЧМТ (2000 р.) перелом склепіння черепа, забій головного мозку легкого ступеню у вигляді ДЕП 2 ст. з вогнищевою неврологічною мікросимптоматикою, розладами гемоліквородинаміки з лікворогіпертензивними кризами (1-2 р. в тиждень), стійким цефалічним, вираженим антено-невротичним синдромом з емоційно-вольовою нестійкістю… не є серед вищезазначених причин, їй, відповідно до чинного законодавства, визначено причину інвалідності загальне захворювання.
Крім того, варто зазначити, що суд не має права повторно переоцінювати наявні у кримінальній справі докази, а також не має права давати оцінку певним, з точки зору заявника, порушенням норм матеріального і процесуального закону, які були допущені в ході судового розгляду справи, оскільки таке право виключно належить лише суду вищої інстанції, який має право переглядати судове рішення в порядку його оскарження.
Викладені у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду доводи заявника, на думку суду, є намаганням заявника ОСОБА_7 та її захисника оскаржити чинну постанову суду щодо неї по суті, а не переглянути її за нововиявленими обставинами.
Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, у справах «Шабельник проти України», «Півень проти України», «Тригубенко проти України», «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватись для виправлення судових рішень, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є, зокрема - обов`язковість рішень суду. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі.
За змістом ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте в межах кримінальної процедури відповідної держави за наявності нових або ново виявлених фактів, які могли вплинути на результати розгляду справи.
Враховуючи, що заява ОСОБА_7 про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами містить доводи стосовно незгоди з доказами, на яких ґрунтується постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року і не містить обставин, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, суд не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 459, 467, 467 КПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року залишити без задоволення.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1